Провадження № 11-кп/4820/17/21
Справа № 676/3330/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.309, ч.1 ст.357, ч.1 ст.263 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретарів
судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відео конференції, апеляційну скаргу прокурора на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 13 травня 2019 року щодо ОСОБА_10 ,-

в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Оринин Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, пенсіонера, з вищою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.1 ст.357 КК України, та виправдано на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України (за епізодами обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України) за недоведеністю того, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, а також виправдано на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України (за епізодом обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України) за недоведеністю того, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_10 органом досудового рослідування обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.1 ст.357 КК України, за наступних обставин, 15 березня 2017 року в період часу з 7 год. 50 хв. до 12 год. 30 хв., під час проведення обшуку на території домоволодіння АДРЕСА_2 , відповідно до ухвали Кам`янець-Подільського міськрайонного суду №1-кс/676/308/17 від 14 березня 2017 року виявлено та вилучено в собачій будці бойову ручну осколкову оборонну гранату «Ф-1», яка складається з корпусу гранати та уніфікованого підривника типи «УЗРГМ-2», та яка відноситься до категорії боєприпасів і місить у своєму складі вибухові речовини; в гаражному приміщенні з правого боку на полиці виявлено та вилучено пістолет, виготовлений саморобним способом по типу одноствольних, гладкоствольних однозарядних пістолетів з діаметром каналу ствола зі сторони дульного зрізу 5,9 мм, в казенній частині 5,9 мм, пристосований для проведення пострілів довгими гвинтівковими спортивно-мисливськими набоями кільцевого запалення калібру 5,6 мм, який придатний для проведення пострілів і відноситься до вогнепальної зброї, та які ОСОБА_10 , не маючи відповідного передбаченого законом дозволу, в порушення п.2, п. 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, п.1 Додатку 1 Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», відповідно до якого до видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, серед іншого, віднесено і вогнепальна зброя та боєприпаси до неї, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, упродовж невстановленого в ході досудового розслідування часу до 7 год. 50 хв. 15 березня 2017 року умисно незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.
Крім цього, 15 березня 2017 року в період часу з 14 год. 10 хв. до 15 год. 30 хв. під час проведення обшуку садового будинку АДРЕСА_3 , відповідно до ухвали Кам`янець-Подільського міськрайонного суду №1-кс/676/308/17 від 14 березня 2017 року виявлено та вилучено в гаражному приміщенні на полиці вісімдесят три набої, які є боєприпасами до нарізної спортивно-мисливської вогнепальної зброї, з яких шістдесят чотири набої - є довгими гвинтівковими цільовими набоями кільцевого запалення калібру 5,6 мм; дев`ятнадцять набоїв - є довгими гвинтівковими спортивно-мисливськими набоями кільцевого запалення калібру 5,6 мм, виробництва торгівельної марки «Восток», які ОСОБА_10 , не маючи відповідного передбаченого законом дозволу, в порушення п.2, п. 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, п.1 Додатку 1 Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», відповідно до якого до видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, серед іншого, віднесено і вогнепальна зброя та боєприпаси до неї, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, упродовж невстановленого в ході досудового розслідування часу до 14 год. 10 хв. 15 березня 2017 року умисно незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.
Вищевказані дії орган досудового розслідування кваліфікував за ч.1 ст.263 КК України як незаконне зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Крім того, 15 березня 2017 року близько 12 год. 30 хв. в м. Кам`янці-Подільському ОСОБА_10 , біля хвіртки, що веде на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , слідчим слідчого відділення Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області майором поліції ОСОБА_12 зачитано текст ухвали слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду №1-кс/676/308/17 від 14 березня 2017 року про проведення обшуку в садовому будинку АДРЕСА_3 , що на праві власності належить ОСОБА_10 , та який розташований на території садового товариства «Зв`язківець» в с. Велика Слобідка Кам`янець-Подільського району. В цей час ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та нехтуючи суспільними правилами поведінки, виражаючи особисту зневагу до працівників правоохоронних органів та їх рішень, проявляючи неповагу до авторитету органів державної влади, діючи з метою пошкодження документа та перешкоджанню проведенню обшуку вирвав зазначену ухвалу з рук слідчого ОСОБА_12 та умисно пошкодив її, розірвавши на три частини, привівши офіційний документ у стан не придатний для його подальшого використання за цільовим призначенням.
Вищевказані дії кваліфіковані за ч.1 ст.357 КК України як умисне пошкодження офіційного документа.
Також ОСОБА_10 , упродовж невстановленого в ході досудового розслідування часу, всупереч вимогам ч.2 ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно із якою діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці 1 Переліку на території України забороняється, умисно незаконно зберігав без мети збуту з метою власного вживання в поліетиленових пакетах на підлозі між дошками в приміщенні кімнати на третьому поверсі в садовому будинку АДРЕСА_3 , що на праві власності належить ОСОБА_10 , до 14 год. 10 хв. 15 березня 2017 року до виявлення та вилучення працівниками Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області під час проведення обшуку на підставі ухвали суду №1-кс/676/308/17 від 14 березня 2017 року, канабіс, масою 143,43 г в перерахунку на висушену речовину, обіг якої відповідно до Списку №1 Таблиці №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ №770 від 6 травня 2000 року заборонено та розмір якого становить величину між верхньою межею невеликих розмірів та нижньою межею великих розмірів, зазначених у Таблиці 1 невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України №188 від 1 серпня 2000 року.
Зазначені дії кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду, в частині виправдання ОСОБА_10 за ч.1 ст.357 КК України скасувати через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_10 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі. Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки. На підставі ст.76 КК України покласти на обвинуваченого такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, пояснення виправданого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, частково дослідивши докази в порядку ч.3 ст.404 КПК України, перевіривши матеріали кримінального провадження, та доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про недоведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.357 КК України - відповідають матеріалам кримінального провадження і ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах.

При цьому місцевий суд обґрунтовано врахував вимоги ч.3 ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Аналогічна вимога міститься і в ч.3 ст. 373 КПК України.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Суд урахував, що ОСОБА_10 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК Украї, не визнав та пояснив, що дійсно за місцем його реєстрації на території домоволодіння, власником якого є його батько, працівниками поліції 15 березня 2017 року було проведено обшук. В ході обшуку ними було виявлено і вилучено боєприпаси та вогнепальну зброю, до зберігання яких він не причетний.
Крім того, на дачі, яка належить його доньці, також працівники поліції виявили і вилучили патрони та канабіс, до зберігання яких він також не причетний. В день проведення обшуку, він вимагав надати йому копію ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку та випадково порвав її, з необережності, умислу на її пошкодження, коли брав у слідчого, не мав.
Вважає, що обшук за місцем його реєстрації та садовому будинку його дочки було проведено незаконно, неправильно зазначено в ухвалі слідчого судді відомості про власників приміщень, про що він наголошував слідчому та іншим працівникам поліції, але цей факт ними було проігноровано.
Суд першої інстанції правильно оцінив названі показання і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вони не спростовуються сукупністю всіх доказів, здобутих по справі, поклавши їх в основу вироку.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки прокурор оскаржує вирок суду в частині виправдання ОСОБА_10 за ч.1 ст.357 КК України через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, іншими учасниками апеляційні скарги не подавались, тому в решті оскаржуваний вирок суду не переглядається.

Так, обвинувачення ОСОБА_10 за ч.1 ст.357 КК України, в умисному пошкодженні ухвали слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду №1-кс/676/308/17 від 14 березня 2017 року, стороною обвинувачення не доведено.

Твердження ОСОБА_10 , щодо невинуватості у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, так як умислу пошкодити ухвалу слідчого судді він не мав, а пошкодив її випадково, коли намагався отримати копію ухвали, яка повинна була бути йому вручена перед проведенням обшуку домоволодіння, адже побачивши копію ухвали слідчого судді під протоколом обшуку, він спробував її забрати, проте слідчий ОСОБА_12 притиснула її рукою, внаслідок чого вона розірвалася, при цьому, слідчий копію ухвали слідчого судді ні йому, ні його доньці (власнику садового будинку) не вручила, підтверджується наступними доказами.

Свідок ОСОБА_12 , в судовому засіданні апеляційної інстанції, підтримала свої показання, які були надані в місцевому суді, та пояснила, що на підставі ухвали слідчого судді спільно із працівниками сектору карного розшуку проводила обшуки помешкань (будинку та садового дачного будинку) ОСОБА_10 , на підставі ухвали слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду №1-кс/676/308/17 від 14 березня 2017 року, та підтвердила факт пошкодження ОСОБА_10 ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуків, після того, як вона йому зачитала зміст ухвали. Стверджувала, що ОСОБА_10 вирвав її з планшетки, але не пам`ятає, чи розірвав, чи зімяв і викинув її примірник ухвали, оскільки копію ухвали вона ОСОБА_10 , перед цим, вручила. Крім того, одразу пошкоджену ухвалу не оглядали, а лише прибувши у відділ поліції, після проведення обшуків, оглянули, в якості речового доказу не долучали пошкоджену ухвалу до матеріалів кримінального провадження.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримали свої показання, надані в місцевому суді, підтвердили факт їх участі, в якості понятих, при проведення обшуків приміщень ОСОБА_10 , та факт пошкодження ОСОБА_10 ухвали слідчого судді, але їх твердження щодо обставин пошкодження та місця знаходження ухвали є суперечливими, вони не змогли пояснити, чи це був оригінал ухвали, чи копія, чи ухвала вручалась ОСОБА_10 , та її подальша доля.

Ці показання вказаних свідків не спростовують показання обвинуваченого про випадкове пошкодження ухвали, копію якої йому не вручали, оскільки відомості про це матеріали кримінального провадження не містять.

Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , в судовому засіданні першої інстанції, пояснили, що є працівниками Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області, приймали участь у проведенні обшукута надали аналогічні показання, показанням вказаних свідків.

Зважаючи на безпосередньо досліджені судом першої інстанції показання вказаних свідків та враховуючи показання окремих свідків в апеляційній інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв їх до уваги, належним чином обґрунтувавши свій висновок і посилаючись, зокрема, на те, що вони не послідовні, суперечливі і об`єктивно спростовуються іншими доказами.

Суд обґрунтовано прийшов до висновку, що стороною обвинувачення не надано інших достовірних доказів на підтвердження факту умисного пошкодження копії зазначеної ухвали слідчого судді, із реєстру матеріалів досудового розслідування відомості про факт пошкодження копії ухвали слідчого судді було внесено в ЄРДР слідчим не відразу після події, а лише 21 квітня 2017 року, показання слідчого ОСОБА_12 про обставини пошкодження ухвали слідчого судді, не можуть бути доказом, так як вона, як слідчий, є стороною обвинувачення та зацікавленою у результатах судового розгляду.

Враховуючи, що обвинувачений сам не заперечував факт випадкового пошкодження ухвали слідчого судді, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що стороною обвинувачення не доведено, що діяння обвинуваченого є умисним, а отже, що воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.

Також, на переконання колегії суддів важливим є той факт, що після факту пошкодження, копія ухвали слідчого судді не була оглянута на місці події, з дотриманням вимог ст.237 КПК України, її не було вилучено та опечатано з дотриманням вимог ч.5 цієї ж статті, не визнано речовим доказом у справі.

Порушення встановленого чинним КПК України порядку вилучення зазначеного речового доказу свідчить про його недопустимість, а згідно із ч.2 ст.86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

При цьому, місцевим судом визнані недопустимими доказами дані протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 29 квітня 2017 року (т.2 а.м.к.п.128-129, 130), відповідно до якого, на підставі ухвали слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 28 квітня 2017 року, слідчий вилучив із матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000464 пошкоджену копію ухвали від 14 березня 2017 року.

Суд підставно звернув увагу, що із постанови прокурора Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_18 від 15 березня 2017 року (т.2 а.м.к.п.10-11), вбачається, що останній із матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесені 27 січня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, виділив для приєднання до матеріалів кримінального провадження за №0000464, в оригіналах, лише протокол обшуку від 15 березня 2017 року, проведеного за адресою по АДРЕСА_2 , описів вилученого майна, постанови про визнання речовими доказами від 15 березня 2017 року. Проведення виділення матеріалів згідно із постановою доручено слідчому ОСОБА_12 .

Таким чином, із вказаної постанови вбачається, що копії ухвали слідчого судді не виділялися із матеріалів кримінального провадження №0000146, у зв`язку з чим копії ухвали (в т.ч. пошкоджена копія) повинні були знаходитися у вказаних матеріалах на момент отримання слідчим тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження №0000464, та не могли знаходитися у матеріалах останнього провадження.

Суд обґрунтовано прийшов до висновку, що вилучення пошкодженої копії ухвали слідчого судді від 14 березня 2017 року із матеріалів кримінального провадження №0000464 є незаконним, оскільки згідно із процесуальними нормами вказана ухвала повинна була знаходитися в матеріалах кримінального провадження №0000146, з чим погоджується колегія суддів.

Статтею 17 КПК України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно вимог ст. 373 КПК України, п.п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства» і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні. При постановленні вироку суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

З урахуванням вищевказаного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду про виправдання ОСОБА_10 за ч.1 ст.357 КК України є правильним. Вирок суду відповідає вимогам ст. 374 КПК України, оскільки судом досліджено та надано оцінку всім доказам наданим сторонами кримінального провадження, що свідчить про всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин провадження в їх сукупності.

Суд дійшов до правильного висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.

Будь яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду постановити законний та обґрунтований вирок, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційна скарга прокурора, в частині скасування виправдувального вироку, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 13 травня 2019 року щодо ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4