Єдиний унікальний № 946/939/21
Провадження № 1-кп/946/406/21
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

06 квітня 2021 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001266, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Тирасполь Республіки Молдова, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту: обвинуваченийОСОБА_3 , захисниця ОСОБА_5 ,
інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_6 , представниця персоналу органу пробації ОСОБА_7 .
Потерпіла ОСОБА_6 та представник уповноваженого органу з питань пробації у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду були повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення потерпілій та розпискою про отримання повідомлення представника уповноваженого органу з питань пробації. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілої ОСОБА_6 з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), дійшов висновку про проведення судового розгляду без її участі. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 327 КПК, неприбуття у судове засідання представника уповноваженого органу з питань пробації, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, не перешкоджає судовому розгляду.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.05 грудня 2020 року приблизно о 18:00 годині ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні торгівельного залу магазину «Корона», розташованого за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вул. Нахімова, 421/66, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих правил поведінки і моралі у громадських місцях, розуміючи що він знаходиться у громадському місці, прагнучи та бажаючи показати свою зневагу до встановленого громадського порядку, а також протиставити себе йому й самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, усвідомлюючи, що своїми діями порушує нормальне функціонування установи магазину, перебуваючи біля каси магазину, відмовлявся здійснити оплату товару, нецензурно та голосно виражався в бік працівників та адміністрації магазину, дістав з кишені предмет, ззовні схожий на ніж, з погрозою заподіяти фізичну шкоду персоналу магазину «Корона». На зауваження з боку адміністрації та персоналу магазину «Корона» припинити вчиняти хуліганські дії реагував нецензурними образами в їх бік.
2.Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.296 КК, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Частина статті КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 296. Хуліганство

1. Хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом,
….

4. Дії, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, якщо вони вчинені із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень,
караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
4.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності позиції учасників судового провадження, суд, за їх згодою, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням документів щодо заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та документів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

5.Так, обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. У ході судового розгляду він детально розповів про обставини кримінального правопорушення, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши, що 05.12.2020 р. близько 18:00 години він зайшов у магазин «Корона», розташований по вул. Нахімова у м. Ізмаїл. У м`ясному відділі він взяв хамсу, у хлібному відділі взяв хліб та підійшов до каси, щоб розрахуватися за товар. На касі виявилося, що йому недостатньо було коштів на хліб та йому сказали покласти його на місце. Він хотів їсти, але на хліб у нього не було коштів, і коли він пішов у сторону хлібного відділу, то почав їсти хамсу та хліб у магазині. Йому зробили зауваження, а він дістав ніж, після цього охоронець викликав службу охорони, а він намагався втекти та забіг у підсобне приміщення. Не знайшовши там виходу, він зрозумів, що його затримують.

6.Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення та кваліфікує його діїза ч. 4 ст. 296 КК, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
7.Обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд не вбачає. При цьому суд не може погодитися з позицією сторони захисту про наявність щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що виразилось у повному визнанні обвинуваченим вини та у прийнятті участі у слідчих діях, оскільки визнання вини є відмінним від щирого каяття та визнання вини автоматично не означає наявність щирого каяття. Так само прийняття участі у слідчих діях не означає наявності активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12.11.2020 р. у справі № 495/5499/18, поняття «щире каяття» відповідно до чинного кримінального процесуального законодавства передбачає, крім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Але під час судового розгляду, обвинувачений, хоча і визнав вину у висунутому обвинуваченні, але не виказав щирий жаль з приводу своїх дій, не засуджував своєї поведінки, а обґрунтовував її тим, що він хотів їсти. Вказане свідчить про відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

8.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого ОСОБА_3 .

Мотиви призначення покарання
9.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд у відповідності до ст.ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

10.Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин проти громадського порядку та моральності.

11.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні.

12.З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , того, що він повністю визнав вину у вчиненому злочині, середніх ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, наявність на його утриманні хворої неповнолітньої дитини, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі ближче до нижньої межі санкції за вчинене кримінальне правопорушення та зі звільненням його на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК як обов`язкових, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
13.Судом встановлено, що ОСОБА_3 був затриманий у даному кримінальному провадженні 05.12.2020 р., що підтверджується відповідним протоколом, та 08.12.2020 р. був звільнений з-під варти, у зв`язку з тим, що ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.12.2020 р. відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк якого на теперішній час сплив, у зв`язку з чим продовженню не підлягає. При цьому у силу ч. 5 ст. 72 КК ОСОБА_3 слід зарахувати у строк покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 05 по 08 грудня 2020 року, виходячи з розрахунку день за день.

14.В силу ч. 1 ст. 961 КК, ч. 9 ст. 100 КПК у даному кримінальному провадженні необхідно застосувати такий захід кримінально-правового характеру, як спеціальна конфіскація щодо майна, що було використане як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

15.Так відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 961, п. 4 ч. 1 ст. 962 КК, п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

16.Отже, у зв`язку з викладеним, арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.12.2020 р., в силу вимог ч. 4 ст.174 КПК слід залишити без змін та продовжити його дію до виконання вироку, а з набранням вироком законної сили та зі зверненням його до виконання в силу наведених ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 961, п. 4 ч. 1 ст. 962 КК, п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК ніж, що був використаний ОСОБА_3 , як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації. Інші перелічені в ухвалі речі слід знищити відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК, як майно, яке немає ніякої цінності і не може бути використане.

17.Накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.12.2020 р. арешт на диск з відеозаписами з камер відеоспостереження слід залишити без змін, та в силу п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК їх слід залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

18.Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи зброї № СЕ-19/116-20/25594-БЛ від 11.12.2020 р. у сумі 490,35 грн.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:
1.ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

2.Згідно ч. 5 ст. 72 КК, зарахувати ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення з 05 по 08 грудня 2020 року у строк покарання у виді позбавлення волі, виходячи з розрахунку день за день.

3.На підставі ст. 75 КК ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням на строк один рік.

4.У силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_3 обов`язки, що передбачені ч. 1 ст. 76 КК, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

5.Згідно ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 06 квітня 2021 року.

6.Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.12.2020 р., залишити без змін до виконання вироку, та застосувати спеціальну конфіскацію щодо ножа, упакованого в пакет НПУ № INP 1010025, та який належить ОСОБА_3 , а марлевий тампон, який упаковано в паперовий конверт з пояснювальним текстом знищити.

7.Накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.12.2020 р. арешт залишити без змін, та диск з відеозаписами з камер відеоспостереження за 05.12.2020 р., на яких зафіксовано події, які відбувалися у приміщенні торгівельного залу магазину «Корона», розташованого за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вул. Нахімова, 421/66, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

8.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 490,35 грн (чотириста дев`яносто гривень тридцять п`ять копійок).

9.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

10.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

11.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

12.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1