Дата документу 24.02.2021 Справа № 554/234/20
Провадження №1-кс/554/932/2021
УХВАЛА
іменем України
24 лютого 2021 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 03 листопада 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0001379 від 29 листопада 2017 року,-

В С Т А Н О В И В :

12 листопада 2020 року заявник адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , звернувся до суду зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 03 листопада 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій №15-Л від 30 жовтня 2020 року; визнати такою, що не відповідає дійсності, інформацію, викладену в постанові прокурора від 03 листопада 2020 року про відмову в задоволенні клопотання, про здійснення 30 жовтня 2020 року стороною обвинувачення відкриття матеріалів іншій стороні в порядку, передбаченому ст.290 КПК України; зобов`язати прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 розглянути у встановленому законом порядку клопотання підозрюваного ОСОБА_4 №15-Л від 30 жовтня 2020 року.

Скарга мотивована тим, що 30 жовтня 2020 року ОСОБА_4 перед проведення допиту в якості підозрюваного у кримінальному провадженні №0001379 звернувся з клопотанням №15-Л від 30.10.2020 року до прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 про проведення слідчих (розшукових) дій, зокрема, просив про допит свідків.

06 листопада 2020 року підозрюваним отримана постанова прокурора від 03 листопада 2020 року про відмову в задоволенні вказаного клопотання, яка мотивована тим, що клопотання прокурор отримав 02.11.2020 року, тоді як 30 жовтня 2020 року було повідомлено сторонам про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та надано доступ до матеріалів. На підставі цього стверджує, що слідчі дії у кримінальному провадженні дозволяється проводити лише під час досудового розслідування, яке обмежено направленням до суду обвинувального акту, а відкриття матеріалів іншій стороні (ст.290 КПК України), на його думку, розпочинає таку стадію кримінального провадження, і свідчить, що досудове розслідування завершене, а виконання слідчих дій неможливе.

Вважає, що прокурор шляхом внесення недостовірної інформації до постанови, протиправно відмовив підозрюваному в задоволенні його клопотання про проведення слідчих дій. Зазначає, що прокурор отримав клопотання 30.10.2020 року, коли досудове розслідування тривало, та ним проводився допит підозрюваного. 30.10.2020 року прокурор не відкривав підозрюваному ОСОБА_4 та його захисникам матеріалів кримінального провадження, про що свідчить лист від 30.10.2020 року, в якому зазначено, що до матеріалів кримінального провадження буде надано доступ з 19.11.2020 року. А тому із вказаним рішенням прокурора заявник не погоджується, вважає оскаржувану постанову протиправною і такою, що підлягає скасуванню, на підставі чого звернувся з даною скаргою до суду.

У судове засідання особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 не з`явився, надав на адресу суду заяву, у якій просив розглянути скаргу без його, вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся в установленому порядку, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.

За таких обставин, ураховуючи процесуальні строки розгляду та наявність волевиявлення заявника про розгляд без участі, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності учасників.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши матеріали скарги та надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, частиною першою статті 303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Згідно з положеннями пункту 7 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому проваджені можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема, рішення про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Судом установлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0001379, відомості про яке внесено 29 листопада 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.2 ст.367, ч.3 ст.382 КК України.

Як вбачається з наявних матеріалів, підозрюваний ОСОБА_4 звернувся в порядку ст.220 КПК України на адресу прокурора із клопотанням №15-Н від 30 жовтня 2020 року в кримінальному провадженні №0001379, у якому просив про проведення слідчих (розшукових) дій, а саме допитати свідків.

03 листопада 2020 року прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у задоволенні зазначеного клопотання підозрюваного ОСОБА_4 .

Копію вказаної постанови направлено на адресу підозрюваного за вих.№31/1-1030-17 від 03 листопада 2020 року та отримано останнім 06 листопада 2020 року, чого не було спростовано під час розгляду даної скарги.

Мотивами винесення оскаржуваної постанови прокурор вказав, що 30.10.2020 року стороною обвинувачення було здійснене відкриття матеріалів іншій стороні в порядку, передбаченому ст.290 КПК України, і на час подання вказаного клопотання досудове розслідування є завершеним, тоді як слідчі дії у кримінальному провадженні дозволяється проводити лише під час досудового розслідування. З огляду на викладене, прокурор дійшов до висновку, що підстави для задоволення клопотання відсутні.

За змістом положень ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді і вказана норма Кодексу кореспондується із нормою п.7 ч.1 ст.303 КПК України.

Вважаючи оскаржувану постанову слідчого незаконною, заявник звернувся до слідчого судді з вимогою про її скасування.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Ураховуючи наведені заявником обставини, враховуючи його незгоду із рішенням прокурора про відмову у задоволенні клопотання, та аналізуючи на предмет законності оскаржувану постанову, слідчий суддя зазначає про таке.

Виходячи зі змісту п.2 ч.5 ст.110, ч.2 ст.220 КПК України постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання повинна бути вмотивована та обґрунтована, з зазначенням змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Дослідивши оскаржувану постанову, слідчий суддя дійшов до переконання, що вона винесена правомірно, із дотриманням положень ст.110 КПК України в частині зазначення змісту обставин, які стали підставами для прийняття постанови, мотивів її прийняття та їх обґрунтування.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, прокурором прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання та наведено достатньо вагомі підстави та мотиви її прийняття, оскільки на момент винесення даної постанови відсутні підстави для задоволення клопотання про проведення слідчих дій.

За змістом ст.9 КПК України слідчий, прокурор на власний розсуд визначають об`єм дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження для прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.

Також варто зазначити, що питання, пов`язані з доказуванням у кримінальному провадженні та проведенням слідчих (розшукових) та процесуальних дій на стадії досудового розслідування відносяться виключно до компетенції слідчого, прокурора, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Отже, вказана постанова про відмову в задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 №15 від 30 жовтня 2020 року відповідає зазначеним вимогам, оскільки переконливих доказів на спростування висновків рішення прокурора матеріали поданої скарги не містять.

Так, згідно з повідомленням прокурора від 30 жовтня 2020 року вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001379 від 29 листопада 2017 року за ч.1 ст.364, ч.2 ст.367 КК України, в якому ОСОБА_4 є підозрюваним, завершено, і зазначено, що зібрані під час розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту, в зв`язку з чим сторонами кримінального провадження відкрито його матеріали.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням викладеного, з матеріалів скарги вбачається, що досудове розслідування завершено, про що відповідно до вимог КПК України підозрюваним та їх захисникам були направлені відповідні повідомлення.

Натомість, наведені заявником у скарзі твердження щодо необхідності скасування рішення прокурора від 03 листопада 2020 року про відмову в задоволенні його клопотання є необґрунтованими та не узгоджуються із наведеними вище положеннями процесуального закону. Крім того, як у матеріалах скарги, так під час розгляду скарги заявником скарги не доведено, що постанова слідчого є необґрунтованою та незаконною.

У зв`язку з цим відсутні підстави для задоволення похідних вимог скарги щодо зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, з урахуванням вказаних вище обставин, та оскільки заявником скарги не надано належних і допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які би давали підстави слідчому судді дійти до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника, тому слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах заявлених вимог, проаналізувавши наведені у скарзі доводи та перевіривши надані в їх обґрунтування документи, дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні скарги потрібно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 110, 220, 303-307, 370, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 03 листопада 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0001379 від 29 листопада 2017 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1