Ухвала
про залишення скарги без руху
9 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 575/320/19
провадження № 51- 166 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Великописарівського районного суду Сумської області від 23 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 на підставі п.10, ч.1 ст.284 КПК України та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 06 травня 2021 року, якою зазначена ухвала суду першої інстанції залишена без змін,
встановив:
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд зазначених судових рішень щодо ОСОБА_5 в касаційному порядку, в тому числі з підстави невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням прокурору строку для усунення недоліків на таких підставах.
У п. 4 ч. 1 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак, як убачається зі змісту скарги, прокурор вищевказаних вимог закону не дотримався.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і відповідно до положень ч. 1 ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не наділений повноваженнями досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Як вбачається із скарги, прокурор ставить питання у скарзі про перегляд судових рішень в тому числі з підстави невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу положень статей 433, 438 КПК не належить до підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції, та виходить за межі його перегляду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. При вирішенні питання про наявність визначеної положеннями ст. 438 КПК підстави: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, для скасування чи зміни судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися ст. 412 КПК.
Відповідно до положень ч.1 ст.116 КПК процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Враховуючи зміст касаційної скарги, прокурор порушує питання про перегляд судових рішень у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, при цьому хоча й посилається на положення статей 2, 9, 115, 219, 412 КПК та зазначає про не скасування судом апеляційної інстанції ухвали місцевого суду та неврахування супровідного листа прокуратури Сумської області від 28 лютого 2019 року про направлення обвинувального акта до місцевого суду, однак не зазначив будь-яких обґрунтувань на підтвердження тих обставин, що належні до відправлення документи були здані на пошту або передані особі, уповноваженій їх прийняти.
При цьому, прокурор не зазначив які норми КПК, крім наведених у скарзі, було порушено судом апеляційної інстанції при ухваленні судового рішення, недотримання яких вплинуло або могло вплинути на його законність та обґрунтованість.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою прокурора ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
При повторному зверненні до суду прокурором має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Великописарівського районного суду Сумської області від 23 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 на підставі п.10, ч.1 ст.284 КПК України та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 06 травня 2021 року, якою зазначена ухвала суду першої інстанції залишена без змін залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3