печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 23.03.2019 про відмову у визнанні потерпілим та представником потерпілих у кримінальному провадженні № 0001017 від 12.10.2018,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 23.03.2019 про відмову у визнанні потерпілим та представником потерпілих у кримінальному провадженні № 0001017 від 12.10.2018.

В обґрунтування скарги зазначає, що постанова слідчого суперечить вимогам кримінально процесуального законодавства, порушує права та інтереси ОСОБА_3 , який є представником ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Кримінальними правопорушеннями, які внесені до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , останньому завдано матеріальної та моральної шкоди.

В судове засідання особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належний чином, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність, в якій вимоги скарги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належний чином, причини неявки не відомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки, особа, яка подала скаргу, про день, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд скарги за її відсутності, а неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних матеріалів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування провадження технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2018 за №0001017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.2 ст. 146, ч. 2 ст. 151, ч. 2 ст. 162, ч. 1, 2 ст. 256, ч. 1, 2, 3 ст. 314, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 382 КК України.

Постановою слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 23.03.2019 відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим і представником потерпілих у кримінальному провадженні № 0001017 від 12.10.2018.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою та у строки, передбачені КПК України.

Як визначено у ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Частиною 5 статті 110 КПК України визначено, що мотивувальна частина рішення прокурора/слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, що прокурором було дотримано.

При дослідженні оскаржуваної постанови слідчим суддею встановлено, що вона винесена з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч. 2. ст. 9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження всіх обставин кримінального та погоджується з висновками слідчого, враховуючи при цьому, обставини кримінального провадження та вважає, що викладені доводи ОСОБА_3 у скарзі та відповідно в його клопотанні не в повній мірі відповідають фактичним обставинам.

За викладених обставин, в силу принципу змагальності сторін, ОСОБА_3 не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді дійти висновку про обґрунтованість вимог скарги, а відтак слідчий суддя розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скарги, з залишенням оскаржуваної постанови в силі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 9, 22, 26, 303, 306, 307 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 23.03.2019 про відмову у визнанні потерпілим та представником потерпілих у кримінальному провадженні № 0001017 від 12.10.2018 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1