Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/316/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2021 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку у м. Кропивницькому матеріали клопотання засудженого ОСОБА_8 , за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 лютого 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотанні засудженого:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше судимого та засудженого:
-12.01.2018 вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.115, ч.1 ст.289, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 12 років.
про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:

До Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 , в якому просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання мотивовано тим, що до нього необхідно застосувати положення ст.81 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
Рішення суду мотивовано тим, що засуджений за значний термін з 20.03.2015 по теперішній час відпрацював лише 24 год., не працював на виробництві установи та не проявляв ініціативи до працевлаштування, хоча за станом здоров`я має таку можливість, що у свою чергу не засвідчує успішність процесу його виправлення.

Крім того, засуджений за весь час відбування покарання не завжди себе позитивно взірцево себе зарекомендував, зважаючи на його подяки від 15.10.2020 та 25.01.2021 можливо стверджувати, що останній лише стає на шлях виправлення.

Разом із тим, процес його виправлення є нестабільним та непослідовним. Так, оцінюючи поведінку засудженого протягом усього часу відбування покарання суд відмічає, що засуджений мав стягнення, які погашені, однак, його поведінка почала покращуватись лише при настанні можливості його умовно-дострокового звільнення.

Засуджений, відбувши дві третіх частини строку покарання, призначеного судом, зокрема, за умисний особливо тяжкий злочин, має недостатньо позитивне ставлення до праці, та його поведінка, як процес виправлення та перевиховання не є взірцевою на протязі більшості часу відбування покарання, що вказує на те, що засуджений на даний час не довів свого виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_9 просив скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити його клопотання мотивуючи тим, що суд першої інстанції безпідставно та в порушення вимог закону відмовив у задоволенні клопотання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання. Крім того зазначив, що він являється старостою церкви, офіційно посади художника в установі немає, проте вказує, що займається художнім оформленням приміщень в установі. Всі його стягнення погашені та має ряд заохочень. Тому вказує, що став на шлях виправлення.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора який просив відмовити в задоволені апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

За змістом ч. 2, п.2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (далі - Постанови №2) при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Частиною 1 ст.6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.01.2018, згідно яким останнього визнано винним за ч.1 ст.115, ч.1 ст.289, ч.1 ст.70 КК України та призначено покарання до позбавлення волі на строк 12 років.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.07.2018 вищевказаний вирок залишений без змін.

З урахуванням вищевказаного судового рішення засуджений ОСОБА_8 на час розгляду клопотання відбув 9 років 3 місяці 11 днів. До відбуття засудженим строку призначеного покарання на час розгляду подання залишилось 02 роки 09 місяців 19 днів.

Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі перебуває з 20.03.2015 перебував в Дніпровській УВП (№4). За час перебування в УВП порушень встановленого режиму утримання не допускав. Заохочень не мав. З 04.09.2018 відбував покарання в Петрівській виправній колонії (№ 49) Кіровоградської області. За час відбування покарання в установі допустив 4(чотири) порушення у виді вилучення заборонених речей та порушенні форми одягу, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді попередження, доган та суворої догани. Стягнення погашені у встановленому законом порядку.

До виконання робіт із благоустрою установи ставився з розумною ініціативою, приймав участь в секції художньо-прикладного мистецтва, залучався до робіт без оплати праці. Залучався до робіт згідно пункту 5 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України. Був 2(два) рази заохочений правами начальника установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

З 01.07.2020 року відбуває покарання в Кропивницькій виправній колонії (№ 6). За час відбування покарання в установі порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав. На заходи профілактично-виховного характеру реагує позитивно, завжди робить належні висновки.

Стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливість. Міру покарання призначену судом вважає надто суворою.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, виконував художньо-оформлювані роботи у ДІЗО та кімнатах тривалих побачень, на фасаді відділення СПС № 1, приймав участь в ремонтних роботах відділення СПС № 2, залучається до робіт без оплати праці. Відповідно до пункту 5 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України даний засуджений відпрацював 24 години. Був 2(два) рази заохочений правами начальника установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. Бере особисту участь у виховних заходах, які проводяться в установі. Згідно вироку суду має позов на суму 123 042 гривень 17 коп. Виконавчі листи до установи не надходили. Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебував.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що він має заохочення, стягнення погашені, також те, що є старостою в церкві та займається художнім розписом суд вважає такими, що самі по собі не впливають на ступінь виправлення засудженого, а враховуються у сукупності з іншими обставинами при вирішенні питання про можливість звільнення особи умовно-достроково від відбування призначеного покарання, тому не є підставою для застосування до засудженого положень ст. 81 КК України.

На переконання колегії суддів, засуджений ОСОБА_8 під час всього часу відбування покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення та потребує подальшого контролю з боку адміністрації установи виконання покарань

Враховуючи поведінку ОСОБА_8 протягом всього строку відбування покарання, а саме те що засуджений за час відбування покарання допустив 4(чотири) порушення у виді вилучення заборонених речей та порушенні форми одягу, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді попередження, доган та суворої догани. Стягнення погашені у встановленому законом порядку, а заохочувався 2(два) рази заохочений правами начальника установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці, оскільки умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей у провадженні в сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним, з чим погоджується і колегія суддів.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що засуджений за значний термін з 20.03.2015 по теперішній час відпрацював лише 24 год., не працював на виробництві установи та не проявляв ініціативи до працевлаштування, хоча за станом здоров`я має таку можливість, що у свою чергу не засвідчує успішність процесу його виправлення. Крім того, що засуджений мав стягнення, які погашені, однак, його поведінка почала покращуватись лише при настанні можливості його умовно-дострокового звільнення, за весь час відбування покарання не завжди себе позитивно взірцево себе зарекомендував, зважаючи на його подяки від 15.10.2020 та 25.01.2021 останній лише стає на шлях виправлення, процес його виправлення є нестабільним та непослідовним.

Крім того при цьому колегія суддів враховує, що на комісії Петрівської ВК №49 розглядалося питання 04.11.2017 року про зміну умов ОСОБА_8 покарання, але було відмовлено у зв`язку із тим, що останній не став на шлях виправлення. Крім того на комісії 12.11.2019 року розглядалося питання застосування ст.82 КК України де було йому відмовлено, як такому що не став на шлях виправлення. Також на комісії 04.11.2020 року розглядалося питання про застосування положень ст.81 КК України та відмовлено ОСОБА_8 , як такому що не довів своє виправлення.

Інших переконливих даних, які б могли свідчити про те, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення, засуджений не навів в апеляційній скарзі та ні він ні його захисник не надали при її розгляді у суді апеляційної інстанції.

Беручи до уваги викладене колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, мотивованою та обгрунтованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 537, 539, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 лютого 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та в касаційному порядку не оскаржується.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)