ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8673/21
провадження № 1-кп/753/1320/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої в АДРЕСА_3 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_4 , несудимої,

та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючого в АДРЕСА_5 , несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_9 ,
прокурора: ОСОБА_10 ,

захисників: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

У Дарницькому районному суді м. Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України.
У судовому засіданні в порядку ст. 331 КПК України судом поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 під вартою та продовження ОСОБА_7 і ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Прокурор просив продовжити обвинуваченим запобіжні заходи, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 заперечували проти продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та заявили клопотання, в якому просили ОСОБА_4 змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених КПК України.

ОСОБА_4 підтримав думку захисників.

Захисник ОСОБА_13 , також, просив змінити ОСОБА_8 запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на відсутність ризиків про які вказував прокурор.

ОСОБА_8 підтримав думку захисника.

Захисники ОСОБА_14 та ОСОБА_15 заперечували проти продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_6 та заявили клопотання, в якому просили змінити його на домашній арешт в нічний час, оскільки прокурором не обґрунтовано наявність ризиків, передбачених нормами КПК.

Крім того, захисник ОСОБА_15 просила змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на особисте зобов`язання.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підтримали клопотання захисників.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення з-під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України»).
Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Суд ураховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак потребу подальшого позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (рішення Мамедов проти Росії).
Крім того, у судовому засіданні прокурором також не було доведено та надано відповідних доказів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Натомість, вивченням даних про осіб обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 встановлено, що останні вперше притягуються до кримінальної відповідальності, досить тривалий час утримуються під вартою, мають постійне місце проживання, сталий спосіб життя.

За таких обставин, враховуючи, що хоча на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України (можливість переховування від суду, враховуючи вид і розмір покарання, яке може загрожувати в разі визнання їх винуватим (позбавлення волі), ризик знищення речей і документів та незаконний вплив на недопитаних свідків), які залишаються реальними і триваючими, однак ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 без прийняття судом рішення по суті висунутого їм обвинувачення перебувають під вартою більше 7 місяців, а складність справи обумовлює її тривалий судовий розгляд, суд приходить до висновку, що подальше утримання ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 під вартою не викликано необхідністю, у зв`язку з чим суд уважає за можливе клопотання захисників про зміну їм запобіжного заходу на домашній арешт задовольнити, проте не на певний час доби, а цілодобовий, оскільки, на думку суду, саме такий вид запобіжного заходу відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
На переконання суду мета застосування запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні буде забезпечена і ризики, на які вказував прокурор, та існування яких судом не заперечується, не будуть мати своєї негативної реалізації внаслідок такої зміни.
Оголошені прокурором ризики на думку суду, унебезпечуються забороною залишати житло цілодобово та застосовуванням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Також суд уважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на певний час доби.

При цьому суд уважає, що застосований запобіжний захід щодо останнього відповідає конкретним підставам і меті запобіжного заходу, обставинам даного провадження, виду і розміру покарання, яке може загрожувати в разі визнання його винуватим (позбавлення волі), що свідчить про можливість переховування від суду. Крім того, в судовому засіданні ще не допитані свідки та не досліджені всі докази, що може вказувати на ризик знищення речей і документів та незаконного впливу на недопитаних свідків.
Ураховуючи викладене, суд уважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України наразі залишаються реальними і триваючими, і вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 на більш м`який, який не забезпечить належного виконання ним процесуальних обов`язків та його належної поведінки.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 331 КПК України, суд

у х в а л и в:
Змінити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання, з покладенням на кожного обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
-прибувати по першому виклику до суду;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому обвинувачені проживають без дозволу суду;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.
Строк дії ухвали про застосування до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та обов`язків покладених судом, визначити до 8 жовтня 2021 року, включно.
Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вони перебувають, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.
Звільнити обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 з під варти в залі суду негайно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. строком до 8 жовтня 2021 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 зобов`язання прибувати за кожною вимогою суду та покладенням обов`язку утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.
Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченими покласти на орган національної поліції за місцем їх проживання.
Працівники органу національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинувачених, які перебувають під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цих осіб, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 12 серпня 2021 року о 16 год. 00 хв.
Судді:

______________ ______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3