ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6609/21
провадження № 1-кп/753/1246/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 проводячи судовий розгляд кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000939 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенськ, Баранівського району, Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходиться вище вказане кримінальне провадження.

В судовому засідані 19.05.2021 року головуючим, в порядку ст. 331 КПК України, поставлено на обговорення питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.

Прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пославшись при цьому на наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризиків переховування від суду, вчинення інших злочинів, незаконного впливу на потерпілу та свідків.

Захисник ОСОБА_5 висловила думку про можливість застосування до обвинуваченого бульш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, оскільки прокурором не доведено ризиків на які він посилається.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, суд не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, враховує обгрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого йому злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, за формою вини є умисним, при доведенні провини за який обвинуваченому загрожує покарання від 4 до 6 років позбавлення волі.

Також суд враховує інформацію про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, місце реєстрації, сімейний стан, характеристики, інформацію про працевлаштування, попередні судимості.

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта середня, не одружений, офіційно не працює, раніше судимий: 21.05.2015 року Баранівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 23.07.2015 року Києво-Світошинським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 19.07.2017 року Барановським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 17.03.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва ст. 395 КК України до 2 місяців арешту.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу, судом окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 є тяжкість злочину, який інкримінуються обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, та суспільний резонанс, а також форма вини і об`єкт посягання, і саме наведені вище обставини у сукупності із характеристиками та інформацією про обвинуваченого, дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме ризиків переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, а також вчинення інших злочинів.

Реальним на даний момент є ризик переховування від суду, оскільки обвинувачений розуміючи яке покарання йому загрожує у разі доведення його вини, може почати переховуватися від суду.

Також продовжує існувати і ризик незаконного впливу потерпілу на свідків у кримінальному провадженні, які на даний момент не допитані в суді, на яких обвинувачений може незаконно впливати, враховуючи те, що у відповідності до ст.23 КПК Україним, суд може обгрунтовувати свої процесуальні рішення лише показаннями отримани безпосередньо в судовому засіданні.

Окрім цього, враховуючи попередні судимості ОСОБА_3 , його характеристики та схильність до вчинення корисливих злочинів, а також відсутність постійного заробітку, а відповідно і джерел для існування, останній може продовжити злочинну діяльність.

Разом із тим, на даній стадії кримінального провадження, судом не здобуто інформації про міцні соціальні зв`язки обвинуваченого, які би переважили вищезазначені ризики та могли гарантувати бездоганну процесуальну поведінку обвинувачених.

Також судом не здобуто інформації, яка би категорично виключала можливість перебування обвинуваченого під вартою.

Разом із цим, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п. 80 рішення у справі "Марченко проти України" про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів, тому суд вважає за необхідне визначити заставу достатню для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків передбаченим КПК України у розмірі 113 500 грн.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 176-206,291,314,315 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Продовжити строк дії застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 17.07.2021 року включно. Визначити заставу достатню для виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків передбачених КПК України у розмірі 113 500 гривень. У разі внесення застави звільнити ОСОБА_3 з-під варти та зобов`язати його з`являтися за першою вимогою до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, не відлучатися із міста Києва без дозволу суду. Роз`яснити ОСОБА_3 та застоводавцям, що у разі невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя: