Справа № 342/48/18
Провадження № 1-кп/342/39/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст.296 КК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Згідно ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду від 11.11.2019 вирок Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 05.06.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

Згідно обвинувального акта, 19 грудня 2017 року близько 21-00 год. ОСОБА_4 прийшов до кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що в АДРЕСА_1 . На вулиці біля входу в кафе-бар ОСОБА_4 зустрів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Між ними виник словесний конфлікт, через те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підозрюють ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки особистих речей вчинених напередодні. Під час конфлікту ОСОБА_4 , розуміючи, що він перебуває в громадському місці, умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, без будь-якої причини, поводячись нахабно, грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи загальноприйнятими нормами та правилами поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, наніс один удар рукою в область обличчя ОСОБА_8 , внаслідок чого останній впав на землю. В наступному ОСОБА_4 не припиняючи свої хуліганські дії наніс ОСОБА_7 два удари рукою в область обличчя, після чого ОСОБА_7 впав на землю, а ОСОБА_4 продовжив наносити удари ногою в область обличчя і спини ОСОБА_7 . В ході даного конфлікту ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця лівого ока, садна спинки носа, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень. Свої хуліганські дії ОСОБА_4 припинив тільки після втручання продавця ОСОБА_10 , яка в цей час вийшла з приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та припинила даний конфлікт.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України, як умисні дії, які виразились у вчиненні хуліганства тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

На електронну адресу суду 21.04.2021 від захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 поступило клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст.296 КК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності з посиланням на те, що з дня порушення кримінальної справи минув 3-річний термін, сам ОСОБА_4 не заперечує проти закриття відносно нього кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 подане клопотання підтримали; просили задовольнити, з підстав викладених у клопотанні; правові наслідки закриття кримінального провадження з таких підстав обвинуваченому зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився. До суду подав заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити без його участі ( заява від 27.02.2020).

Представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні 21.04.2021 не заперечив щодо задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження. В судове засідання 29.04.2021 представник потерпілого ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_7 не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст.296 КК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України. Надав суду Вимогу про судимість від 21.04.2021, якою стверджується, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався починаючи з часу вчинення кримінального правопорушення в якому обвинувачується і до цього часу. Давність не зупинялась і не переривалась.

Суд, з`ясувавши думку обвинуваченого, захисника, представника потерпілого, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20 грудня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000299 внесено відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 296 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.296 КК України, хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, яке він вчинив 19.12.2017.

11 січня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а 15 січня 2018 року відносно нього затверджено обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 296 КК України, який направлено до суду.

Санкція ч.1 ст.296 КК України передбачає покарання у виді від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України ч.1 ст.296 КК України відноситься до кримінальних правопорушень які є проступками.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі і до дня набрання вироком законної сили минули три роки.

Також, згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України є: 1) закінчення встановлених ст. 49 КК України строків; 2) відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 ст. 49 КК); 3) не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України, є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності, є обов`язковим.

Передбачений ст. 49 КК України інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції та ст. 18 КПК України, жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи із цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. Саме таку позицію висловив Верховний суд у своїй Постанові від 26 березня 2020 (справа №730/67/16-к).

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє його від кримінальної відповідальності.

Аналогічне передбачено й нормами ч. 3 ст. 288 КПК України, зокрема, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням його прав, що є неприпустимим виходячи з позиці Верховного суду, викладеної у постанові від 26.03.2020 року (справа № 730/67/16-к).

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення процесуальним законом не передбачено, тому суд, за наявності даного клопотання, не з`ясовує умови чи обставини визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 скоєно 19.12.2017 року, від явки до органів слідства, прокурора та суду обвинувачений не ухилявся, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення не зупинявся та не переривався. На даний час трирічний строк з дня вчинення кримінального правопорушення 19.12.2017 уже минув станом на 29.04.2021.

Тобто, вищенаведені обставини свідчать про те, що строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, визначений ст. 49 КК України, закінчився, обвинувачений не заперечує щодо звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України а кримінальне провадження просить закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

У зв`язку з цим, суд вважає клопотання захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

У даному кримінальному провадженні відсутні судові витрати та речові докази, питання щодо яких суд має вирішувати.

Стосовно заявленого потерпілим ОСОБА_7 цивільного позову суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування не обирався, арешт на майно не накладався.

На підставі ст.ст.12, 49 КК України, керуючись ст.284, 286, 288, 372, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст.296 КК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності - задовольнити.

ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст.296 КК України звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000299 від 20.12.2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст.296 КК України - закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1