Справа № 635/2721/21
Провадження № 1-кс/635/943/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 ,
підозрюваної - ОСОБА_4 ,
захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 12.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
ВСТАНОВИВ:
До Харківського районного суду Харківської області 06.07.2021 надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 12.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вказано в клопотанні слідчого у провадженні СВ відділу поліції №3 Харківського районного управління №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 12.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, за фактом шахрайства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 12.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України та розпочато досудове розслідування.

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що до ЧЧ Харківського ВП ГУ НП в Харківській області 11.02.2021 надійшла заява від громадянина України ОСОБА_7 , в якій він просить вжити невідкладних заходів до осіб, які за попередньою змовою, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, здійснюють шахрайські дії на території м. Харкова та Харківської області, внаслідок чого незаконно привласнюють грошові кошти громадян.
В ході подальшого досудового розслідування встановлено, що при не встановлених в ході досудового розслідування кримінального провадження обставинах, місці та часі, ОСОБА_4 , будучи безробітною, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого протиправного діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок інших осіб,діючи за попередньою змовою групою осіб, вступила у злочинну змову з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою вчинення кримінальних правопорушень-злочинів проти власності, які потребували заздалегідь визначеної домовленості між собою для їх вчинення, а саме вчинення шахрайських дій з грошовими коштами, які належать громадянам Російської Федерації.

Так, згідно до попередньої спільної домовленості між собою, група осіб, відповідно до незаконної вказівки ОСОБА_4 , повинні були перебувати у нежитловому приміщенні цокольного поверху, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в якому здійснювалась шахрайська діяльність так званого «call-центру», в якому знаходилась комп`ютерна техніка та мобільні телефони, які були заздалегідь підшукані та підготовлені, а у подальшому надані учасникам групи - ОСОБА_4 , та здійснювати телефонні дзвінки по так званих «холодних базах» за допомогою «sip-телефонії» на номери мобільних телефонів громадян Російської Федерації, представляючись співробітниками «Сбербанку» Росії (Далі за текстом «Сбербанк») повідомляючи про те, що відносно їх банківських рахунків були вчинені шахрайські дії у зв`язку з чим, для забезпечення збереження своїх грошових коштів їм необхідно вчинити певні дії.

Відповідно до попередньої спільної домовленості між собою, за вказівкою ОСОБА_4 , учаснику групи з метою незаконного заволодіння грошовими коштами громадян Російської Федерації необхідно було сісти за будь-який комп`ютер, який знаходився у приміщенні так званого «call-центру», який розташовувався на цокольному поверсі за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 3.

Після цього,учаснику групи необхідно було увійти до мережі Інтернет браузеру « ІНФОРМАЦІЯ_5 » в якому мались заздалегідь відкриті вкладки, серед яких « ОСОБА_11 », « ОСОБА_12 » та «sberbank.ru».

Вказані«Googleтаблиці» слугували для того, аби за їх допомогою можливо було обрати клієнтів банку (потенційних потерпілих)для здійснення шахрайський дій, тобто дійсних клієнтів банку(потенційних потерпілих) в якій містились їх особисті персональні дані, а саме:прізвище, ім`я, по-батькові, число, місяць, рік народження, адреса мешкання, номер мобільного телефону, тощо.

Відкритий сайт «tinkoff.ru» - переказ з картки на картку, слугував для того, аби особа, яка повірила нібито законним діям учасників організованої групи та повідомила свій номер банківської картки, шахраї мали можливість її перевірити, тобто переконатись в тому, що така банківська картка дійсно існує та з нею можна проводити шахрайські дії.

Відкритий сайт «sberbank.ru» слугував для того, аби учасники групи мали можливість розуміти місце розташування банку, де ймовірно обслуговується клієнт банку (потенційний потерпілий).

Для того, аби зв`язатись з клієнтом банку (потенційним потерпілим), учаснику групи, який перебував на посаді «Холодника», в обов`язки якого входило здійснення дзвінків по так званих «холодних базах» клієнтів «Сбербанку», діючи під виглядом працівника банку необхідно було отримати інформацію, щодо банківських рахунків та банківських карток клієнтів банку (потенційних потерпілих) та інформації де працює клієнт банку (потенційний потерпілий) з метою встановлення відповідної грошової суми на яку його можливо ошукати використовуючи при цьому програму «Zoiper», яка малась на комп`ютерній техніці, яка перебувала у приміщенні за вказаною адресою, в якій мається строчка до якої необхідно було ввести номер мобільного телефону клієнта банку (потенційного потерпілого), котрий вони отримали з «Googleтаблиці», яку формував один з учасників групи, який перебував на посаді «Пульта», який виконував роль начальника відділу так званого «call-центру», в обов`язки якого входило надання для роботи баз клієнтів банку (потенційних потерпілих), розподіл праці шахраїв між собою та координація їх дій. Останній вказував конкретну суму грошових коштів якою можливо заволодіти шахрайським шляхом та відповідні реквізити на які вказану ним грошову суму необхідно було перевести. За успішну шахрайську операцію останній отримував 10 відсотків від отриманої шахрайським шляхом грошової суми.

Так, одним з учасників групи який перебував на посаді «Холодника», здійснювався виклик на номер мобільного телефону клієнту банку (потенційного потерпілого)після чого він починав вести з ним діалог. Діалог здійснювався згідно до заздалегідь підготовленого ОСОБА_4 , - «Спічу», тобто встановленого порядку розмови учасника організованої групи з клієнтом банку (потенційним потерпілим).

Під час діалогу з клієнтом банку (потенційним потерпілим), одним з учасників організованої групи який перебував на посаді «Холодника», отримувалась вся необхідна інформація для того, аби надалі шляхом обману заволодіти його грошовими коштами.

Після того, як учасник групи, який перебував на посаді «Холодника» отримував відомості за картковим рахунком, він у процесі діалогу з клієнтом банку (потенційним потерпілим), шляхом підйому руки кликав до себе іншого учасника організованої групи, який перебував на посаді «Пульта», в обов`язки якого входило оцінити клієнта банку (потенційного потерпілого), для того, аби зрозуміти якого учасника організованої групи до нього посадити, тобто особу, яка перебувала на посаді «Клозера», в обов`язки якого входило продовження діалогу з клієнтом банку (потенційним потерпілим).

Після підбору учасника групи - «Клозера», він сідав на місце іншого учасника групи - «Холодника», але перед тим, як помінятись місцями «Холодник» завіряв клієнта банку (потенційного потерпілого)в тому, що на нього взяли кредит шахраї і для того, щоб кредитування деактивувати необхідно пройти процедуру верифікації, шляхом чого дізнавався номер карткового рахунку. Після чого,клієнта банку (потенційного потерпілого) переводили нібито на службу безпеки банку - «Клозера».

Надалі, учасник групи, який перебував на посаді «Клозера» діючи відповідно до заздалегідь визначених домовленостей, спілкувався з клієнтом банку (потенційним потерпілим) шляхом інформаційного навантаження та інформування того, що необхідно здійснити деактивацію кредитування та подати дублюючу заявку. Якщо клієнт банку (потенційний потерпілий), повірив, він під керівництвом учасника групи, який перебував на посаді «Клозера» йшов до банку або шляхом використання Інтернет додатку брав кредит.

Після того, як клієнт банку (потенційний потерпілий) отримав кредит, учасник групи, який перебував на посаді «Клозера», продовжував спілкування з особою, повідомляючи про те, що необхідно закрити кредитування та надалі необхідно підійти до банкомату і здійснити перерахування грошових коштів на номери мобільних телефонів оператора мобільного зв`язку «TELE 2», які йому вказувала особа, яка перебувала на посаді «Клозера» вказуючи про те, що це номери страхових комірок, за допомогою яких формується новий банківський рахунок, а також гаситься кредитування.

В цей час, учасник групи, який перебував на посаді «Клозера», за допомогою Інтернет додатку «Telegram» прохав іншого учасника групи, який перебував на посаді «Пульта» надати йому номери страхових комірок номерів мобільних телефонів оператора мобільного зв`язку «TELE 2», для того, аби «Клозер», вказав їх клієнту банку (потенційному потерпілому) з метою того, аби той перевів вказану «Клозером», грошову суму на необхідний номер мобільного телефону оператора мобільного зв`язку «TELE 2». Учасник групи, який перебував на посаді «Пульта» в свою чергу швидко надавав номери мобільних телефонів, а клієнт банку (потенційний потерпілий) відповідно до незаконної вказівки «Клозера», перераховував грошові кошти на вказані йому номери оператора мобільного зв`язку «TELE 2».

Достовірно розуміючи та усвідомлюючи той факт, що підготовка та скоєння даних кримінальних правопорушень потребує широкого розподілу функцій між особами, які вчинятимуть вказані протиправні дії, а досягнення злочинної мети можливе лише за допомогою залучення до неї осіб, кожна з яких буде виконувати лише свою конкретну функцію та завдання, ОСОБА_4 , почала підшукувати осіб для залучення їх до участі у зазначеній протиправній діяльності, тим самим готуючи вчинення кримінальних правопорушень-злочинів проти власності, для спільного їх вчинення.

Під час підшукування осіб, які входитимуть до складу групи ОСОБА_4 , намагалась знайти осіб як чоловічої так і жіночої статі, які мали навички володіння комп`ютерною та мобільною технікою, а також добре розвинуту розмовну російську мову з метою вчинення швидких та оперативних протиправних дій відносно майна грошових коштів громадян Російської Федерації будь-якого віку.

З метою пошуку вказаних осіб, ОСОБА_4 , з використанням Інтернет можливостей здійснювала оголошення з приводу пошуку осіб на роботу на посаду операторів «call-центру». Особам, які бажали працювати операторами «call-центру» необхідно було зв`язатись з ОСОБА_4 , через додаток «Telegram», яка після короткої інформаційної бесіди призначала зустріч для проходження співбесіди. В ході неодноразових співбесід були обрані особи, які на думку ОСОБА_4 , були спроможні виконувати поставлені нею задачі та функції.

Таким чином, ОСОБА_4 , при не встановлених в ході досудового розслідування кримінального провадження обставинах, місці та часі вступила в злочинну змову з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Останні, бажаючи незаконним шляхом отримати грошові кошти погодились та висловили бажання вчиняти корисливі кримінальні правопорушення проти власності, а саме шахрайським шляхом заволодівати грошовими коштами громадян Російської Федерації представляючись співробітниками «Сбербанку».

Відповідно до заздалегідь розробленого ОСОБА_4 , злочинного плану ОСОБА_8 , у складі групи, перебуваючи у приміщенні так званого «call-центру», який розташовувався на цокольному поверсі за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 3 повинен був виконувати функцію так званого «Холодника» - особи шахрая, який здійснював дзвінки по так званих «холодних базах» клієнтів «Сбербанку» та відрекомендовуючись співробітником банку отримував інформацію щодо банківських рахунків та банківських карток клієнтів банку (потенційних потерпілих), а також інформацію про те, де працює клієнт банку з метою з`ясування грошової суми, на яку його можливо ошукати шляхом обману.

Відповідно до заздалегідь розробленого ОСОБА_4 , злочинного плану ОСОБА_10 , у складі групи, перебуваючи у приміщенні так званого «call-центру», який розташовувався на цокольному поверсі за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 3 повинна була виконувати функцію так званого «Клозера» - особи шахрая, якій «Холодник», передавав мобільну телефонну трубку, після вищевказаних дій «Холодника». Для того, аби клієнт банку (потенційний потерпілий) довірився нібито законним діям працівника банку, «Клозер» повідомляв йому про те, що за його банківським рахунком здійснюються шахрайські дії та що клієнту банку (потенційному потерпілому) необхідно взяти кредит у «Сбербанку» на суму нібито вчинення шахрайських дій. Після чого, «Клозер» вів за допомогою мобільного зв`язку потенційну жертву по банківських установах для взяття на її ім`я кредитних зобов`язань. На яку саме грошову суму клієнту банку (потенційному потерпілому)необхідно було отримати кредитне зобов`язання «Клозеру» повідомляла особа, яка перебувала на посаді « ОСОБА_13 ». Після того, як клієнт банку (потенційний потерпілий) оформив на себе кредитне зобов`язання «Пульт» повідомляв «Клозеру» на які саме банківські реквізити йому необхідно перерахувати отримані кредитні грошові кошти. Надалі, «Клозер» вів за допомогою мобільного зв`язку клієнта банку (потенційного потерпілого) до найближчих терміналів самообслуговування, де останній відповідно до вказівок нібито співробітника банку здійснював переведення грошових коштів на вказані ним банківські реквізити - страховий рахунок сумами по 15000 тисяч рублів.

Відповідно до заздалегідь розробленого ОСОБА_4 , злочинного плану ОСОБА_9 ,у складі групи, перебуваючи у приміщенні так званого «call-центру», який розташовувався на цокольному поверсі за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 3 повинен був виконувати функцію так званого «Пульта» - начальника відділу вказаного «call-центру», в обов`язки якого входило надання для роботи електронних баз з клієнтами банку (потенційними потерпілими), розподіл праці шахраїв між собою, а також координація їх злочинних дій. Крім того, відповідно до своїх обов`язків, особа, яка перебувала на посаді «Пульта» вказувала конкретну суму грошових коштів якою можливо заволодіти шахрайським шляхом та відповідні реквізити на які необхідно перерахувати грошові кошти, отримані шляхом обману.

За успішну шахрайську операцію, кожен з вказаних учасників групи, відповідно до встановлених ОСОБА_4 , правил, отримував 10 відсотків грошової суми (винагороди) від грошової суми на яку вдалось шахрайським шляхом отримати від потенційного потерпілого.

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 19.02.2021 в ранковий період часу згідно до розподілених обов`язків та діючи за незаконною усною вказівкою ОСОБА_4 , учасники групи, прибули на роботу до приміщення так званого «call-центру», який розташовувався на цокольному поверсі за адресою: м. Харків, вул. Алчевських 3, та розпочали робочий день з метою заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами громадян Російської Федерації під виглядом працівників «Сбербанку».

Так, 19.02.2021 близько 12 год. 50 хв., ОСОБА_8 , діючи умисно, достовірно розуміючи протиправний та незаконний характер своїх дій, маючи на меті незаконно заволодіти чужим майном грошовими коштами клієнта «Сбербанку», виконуючи відведену йому злочинну роль, а саме працюючи на посаді «Холодника» у вказаному «call-центрі», до обов`язків якого входило здійснення дзвінків по так званих «холодних базах» клієнтів банку під виглядом працівника банку з метою отримання інформації про банківські рахунки та банківські картки потенційних потерпілих та інформації де працює клієнт банку (ймовірний потерпілий), використовуючи заздалегідь сформовану електронну таблицю з клієнтами банку (потенційними потерпілими), яку сформував ОСОБА_9 , який у вказаному «call-центрі», працював на посаді « ОСОБА_13 », використовуючи заздалегідь підготовлений мобільний телефон ОСОБА_4 , для вчинення шахрайських дій, використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_1 подзвонив на номер мобільного телефону потерпілій ОСОБА_14 .

Після того, як потерпіла ОСОБА_14 , взяла телефонну слухавку, ОСОБА_8 , відрекомендувавши себе співробітником «Сбербанку» та запитав у останньої про те, чи переводила потерпіла ОСОБА_14 , зі своєї банківської картки грошові кошти у грошовій сумі 8000 тисяч рублів ОСОБА_15 , який нібито мешкає у м. Уфа, після чого запитав, чи знає потерпіла таку особу. На запитання ОСОБА_8 , потерпіла ОСОБА_14 , відповіла, що така особа їй не відома та що грошових коштів вона нікому не переводила. Після того, як потерпіла ОСОБА_14 , почала відповідати на запитання ОСОБА_8 , він, усвідомлюючи той факт, що потерпіла ОСОБА_14 , дійсно вважаючи, що вона спілкується зі співробітником банку, почав ставити їй інші запитання відповідно до складеного «Спічу», що стосувались наявністю банківських карток у інших банках, кредитів, відвідування спеціалістів банку, тощо.

Так, ОСОБА_8 , переконавшись в тому, що потерпіла ОСОБА_14 , добровільно бажає вести діалог зі співробітником банку та не усвідомлюючи той факт, що вона веде діалог не з дійсним співробітником «Сбербанку» повідомив їй про те, що зараз він її переключить на співробітника служби безпеки «Сбербанку».

В цей час, діючи умисно, достовірно розуміючи протиправний та незаконний характер своїх дій, маючи на меті незаконно заволодіти грошовими коштами потерпілої ОСОБА_14 , з номеру мобільного телефону НОМЕР_2 на номер мобільного телефону потерпілої ОСОБА_14 , зателефонувала ОСОБА_10 , яка у вказаному «call-центрі», працювала на посаді «Клозера» до обов`язків якої входило отримання телефонної трубки, після злочинних дій «Холодника» та повідомляти клієнтам банку (потенційним потерпілим) про те, що за банківським рахунком здійснюються шахрайські дії та що клієнту банку (потенційному потерпілому) необхідно буде взяти кредит на суму вчинення шахрайських дій та повідомила про те, що вона є співробітником служби безпеки «Сбербанку» Росії на прізвище « ОСОБА_16 запитала у потерпілої ОСОБА_14 , чи оформлювала вона кредит на своє ім`я. На запитання ОСОБА_10 , потерпіла почала з`ясовувати у неї, звідки у шахраїв її паспортні дані, на що ОСОБА_10 , відповіла, що відбувся злив інформації її даних у «Сбербанку» та що до цього причетні співробітники «Сбербанку» та виникла необхідність їх викрити адже в цьому випадку службі безпеці «Сбербанку» допомагають співробітники поліції.

Надалі, ОСОБА_10 , достовірно усвідомлюючи той факт, що потерпіла ОСОБА_14 , дійсно сприйняла розмову з нею, як з реальним співробітником служби безпеки «Сбербанку» поклала негайно слухавку аби потерпілій ОСОБА_14 , зміг додзвонитись інший учасник групи ОСОБА_9 , який у вказаному «call-центрі», працював на посаді « ОСОБА_13 » до обов`язків якого входило надання баз клієнтів банку (потенційних потерпілих), розподіл праці шахраїв між собою координація їх дій, а також визначення суми на яку необхідно ошукати клієнта банку (потенційного потерпілого), який використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_3 достовірно розуміючи той факт, що частина шахрайської дій виконана, маючи на меті отримати грошові кошти шахрайським шляхом, діючи умисно та протиправно, зателефонував на номер мобільного телефону потерпілій ОСОБА_14 , та повідомив, що він є співробітником поліції та попрохав аби потерпіла ОСОБА_14 , допомогла їм у викритті шахраїв, які працюють у «Сбербанку». Надалі, ОСОБА_9 , повідомив потерпілій ОСОБА_14 , що зараз з нею знову зв`яжеться співробітник служби безпеки «Сбербанку» та їй необхідно виконувати поставлені нею вказівки, на що потерпіла ОСОБА_14 , добровільно погодилась.

В цей час, з номеру мобільного телефону НОМЕР_4 на номер мобільного телефону потерпілої ОСОБА_14 , знову подзвонила ОСОБА_10 , - відрекомендувавшись співробітником служби безпеки «Сбербанку» Росії на прізвище « ОСОБА_16 », та запитала у потерпілої ОСОБА_14 , де вона зараз знаходиться та запропонувала піти до відділення «Сбербанку» з метою оформлення кредиту на грошову суму 230 000 тисяч рублів, тобто на суму, яку шахраї намагались викрасти та повідомила про те, аби надалі кредит був анульований необхідно грошові кошти в розмірі 230 000 тисяч рублів перевести на надійний рахунок. Надалі ОСОБА_10 , повідомила потерпілій ОСОБА_14 про те, що кредит можливо оформити через додаток «Сбербанку», а зняти грошові кошти в відділення «Сбербанку». Діючи за незаконною вказівкою ОСОБА_10 ,потерпіла ОСОБА_14 , за допомогою додатку «Сбербанк» Росії оформила кредит на загальну суму 230 000 тисяч рублів. Розуміючи, що злочинні дії майже доведені до кінця та шахрайська операція може бути завершена на користь протиправної діяльності так званого «call-центру», ОСОБА_10 , повідомила потерпілій ОСОБА_14 , про те, що їй необхідно піти до найближчого відділення «Сбербанку», який розташований за адресою: м. Улан-Уде, вул. Родіни, 1, та зняти грошові кошти у зазначеній сумі. Знявши грошові кошти потерпіла ОСОБА_14 , діючи відповідно до незаконної вказівки ОСОБА_10 , направилась до магазину «Абсолют», який розташований за адресою:м. Улан-Уде, вул. Гастелло, 13. Далі, ОСОБА_10 , повідомила про те, аби закрити кредитування необхідно покласти грошові кошти на номери мобільних телефонів оператора мобільного зв`язку «TELE2», які нібито прив`язані до рахунку «Сбербанку». Відповідно до незаконної вказівки ОСОБА_10 , потерпіла ОСОБА_14 , перевела грошові кошти 6 разів по 15 тисяч рублів на номер , всього 90000 рублів, 6 разів по 15000 рублів на номер , всього 90000 тисяч рублів, 3 рази по 15000 тисяч рублів на номер всього, 50000 тисяч рублів, на загальну суму 230 000 тисяч рублів.

Таким чином, внаслідок вчинення за попередньою змовою групою осіб кримінального правопорушення-злочину, ОСОБА_4 , шляхом обману заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_14 , на суму 230 000 тисяч рублів, що відповідно до курсу НБУ станом на 19.02.2021 становить 61 007 тис. грн. (шістдесят одна тисяча сім гривень), чим спричинили їй матеріальну шкоду.
В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 підтримано зазначене клопотання, з посиланням на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити новий злочин.

Підозрювана ОСОБА_4 та її адвокат-захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін кримінального провадження та дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, такими як: Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ( або таке, що готується); Протокол допиту свідка ОСОБА_7 ; Доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.40, 41 КПК України.; Рапорт старшого інспектора з ОД 2-го відділу УПК в Харківській області ДПК НП України.; Протокол допиту свідка гр. ОСОБА_17 ; Протокол допиту свідка ОСОБА_18 ; Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімкаи; Постанова про заведення справи з документами щодо організації та проведення негласних слідчих (розшукових) дій; Ухвала Харківського районного суду Харківської області про проведення обшуку від 14.04.2021; Протокол обшуку від 29.04.2021; Ухвала Харківського районного суду Харківської області про арешт майна від 14.05.2021; Протокол допиту свідка ОСОБА_19 ; Заява гр. ОСОБА_20 , від 17.05.2021; Постанова про залучення до провадженні потерпілого від 28.05.2021; Заява гр. ОСОБА_14 24.05.2021; Постанова про залучення до провадженні потерпілого від 28.05.2021; Протокол допиту потерпілого гр. ОСОБА_14 ; Договір о представництві правової допомоги від 04.06.2021; Протокол допиту потерпілого гр. ОСОБА_20 ; Договір о представництві правової допомоги від 04.06.2021; Протокол допиту свідка гр. ОСОБА_21 ; Протокол додаткового допиту свідка гр. ОСОБА_21 ; Протокол додаткового допиту свідка гр. ОСОБА_21 ; Довідка про офіційний курс гривні до іноземної валюти; Рапорт інспектора 2-го відділу УПК в Харківській області ДКП НП України; Протокол обшуку від 05.07.2021; Протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем.

Вивченням особи підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що вона є громадянкою України, уродженкою Автономної Республіки Крим, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , та тимчасово проживаючої на найманих квартирах за адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , та АДРЕСА_5 .

Судом встановлено, що у провадженні СВ відділу поліції №3 Харківського районного управління №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 12.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, за фактом шахрайства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 12.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України та розпочато досудове розслідування.

05.07.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.190 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, існує наявність достатніх підстав вважати, що остання може переховуватись від органів досудового розслідування та (або) суду, враховуючи про те, що ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , але постійно змінює місце свого фактичного проживання, та мешкає на найманих квартирах, а саме за адресами: АДРЕСА_4 , та АДРЕСА_5 . Також, існує наявність достатніх підстав вважати, що остання, з огляду на відсутність законного джерелу заробітку, відсутність належного впливу на її поведінку з боку родичів та близьких, може покинути територію Харківської області з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення передбаченої законом кримінальної відповідальності та покарання за вчинені інкримінованого їй злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, у зв`язку із чим наявні ризики, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також наявні обґрунтовані підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 , може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим наявні ризики, передбачені п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, орган досудового розслідування в обґрунтування п.3 ч.1 ст.177 КПК України посилається на те, що остання будучи обізнана у незаконній та протиправній діяльності та особисто знайома зі свідками може незаконно впливати на них у вказаному кримінальному провадженні, зокрема на членів їх сім`ї та близьких родичів з метою примусити їх до дачі показань, які вона вважатиме за потрібне, та окрім цього на інших осіб які можуть бути свідками в даному кримінальному провадженні, а також може вчинити незаконний психологічний чи навіть фізичний вплив на них з метою зменшення провини, або взагалі з метою відмови від надання ними викривальних показань, для уникнення кримінальної відповідальності та покарання, що зокрема, підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Наявні обґрунтовані підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 , може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, чи продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, у зв`язку із чим наявні ризики, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначені обставини вказують на відсутність будь-якого впливу на поведінку підозрюваної ОСОБА_4 , з боку її родичів та близьких, неможливість застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, та обумовлюють існування ризиків, передбачених п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень. Крім того, остання офіційно не працює, не має законних джерел заробітку, та заробляє на життя шляхом вчинення шахрайських дій пов`язаних з отриманням грошових коштів шахрайськими діями.

На підставі ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ст. 194 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідноп.48рішення "Чеботарь проти Молдови"№ 3561/06від 13.11.2007р.Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст.5,1(с),поліція незобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також необов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року,п.32,SeriesA,№ 182та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваною конкретних дій потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Одночасно, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштована, постійного джерела доходу не має, не одружена, що обґрунтовано свідчить про відсутність міцних соціальних зав`язків підозрюваної та можливість її переховування від правоохоронних органів та суду.
Дослідивши надані докази у їх сукупності суд дійшов висновку про доведеність прокурором та слідчим обставин, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Такі висновки суду ґрунтуються на наданих доказах, які свідчать про вчинення тяжкого злочину в умовах очевидності, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 8 років, у зв`язку з чим без застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може покинути територію Харківської області, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інший злочин.

Підсумовуючи наведене, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, специфіку скоєного злочину, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваній, дані про її особу, обставини, передбачені ст. 194 КПК України, що доведені прокурором у судовому засіданні, а також той факт, що в даному випадку застосування більш м?якого запобіжного заходу не можливо, оскільки інші заходи, на думку суду, не стримають підозрювану від спроби переховуватись, впливати на потерпілих та свідків, вчинити новий злочин. Таким чином, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити, але визначення розміру застави в даному випадку суд вважає обов?язковим.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, слідчий суддя з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, її вік, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає розмір застави достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму застави у розмірі 181 600,00 грн.
Керуючись ст. ст.177, 182, 183, 193,194 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 12.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 60 днів, а саме до 03.09.2021, взявши її під варту в залі суду негайно.
Встановити строк дії ухвали до 03.09.2021.
Визначити суму застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 181 600,00 грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот гривень), які необхідно внести на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утриматися від спілкування з потерпілими, а також особами, допитаними в якості свідків у ході досудового розслідування;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.
Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на слідчого СВ відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_6 .
Нагляд за виконання цієї ухвали покласти на прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною в той саме строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.
Повний текст ухвали проголошено 07.07.2021

Слідчий суддя ОСОБА_1