Справа № 381/1862/21
Провадження № 1-кп/362/588/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2021 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 травня 2021 року за № 0000628 щодо
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ірпінь Київської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий
за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого статтею 394 Кримінального кодексу України.
У судове засідання прибули:
прокурор ОСОБА_4 ,
особа, щодо якої подано клопотання, - ОСОБА_3 ;
захисник ОСОБА_5 ;
законний представник ОСОБА_6 .

Суд установив:
До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 у зв`язку із вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого статтею 394 КК України, оскільки останній за станом здоров`я потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання стаціонарної психіатричної допомоги в психіатричній лікарні з посиленим наглядом.

З клопотання вбачається, що до ОСОБА_3 12 лютого 2021 року ухвалою Бородянського районного суду Київської області застосовано запобіжний захід у виді поміщення до Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» за вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною другою статті 185 КК України.

Бородянський районний суд Київської області ухвалою від 16 березня 2021 року продовжив йому запобіжний захід у виді поміщення до Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, до 14 травня 2021 року .

Так, у період з 12 лютого 2021 року по 14 травня 2021 року ОСОБА_3 повинен був знаходитися в КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання», що розташоване за адресою: Київська область, Фастівський район, смт. Глеваха, вулиця Вокзальна, 8.

10 травня 2021 року о 8:30 ОСОБА_3 , будучи особою, до якої застосовано запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, проходячи лікування у відділенні № 1 Комунального некомерційного підприємства Київської обласної Ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання», яке знаходиться за адресою: Київська область, Фастівський район, смт. Глеваха, вулиця Вокзальна, 8, маючи прямий умисел, направлений на втечу із спеціалізованого лікувального закладу із звичайним наглядом, не бажаючи перебувати у приміщенні лікувального закладу та будучи прив`язаним за руку мотузкою до молодшої сестри ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні лікувального закладу, скористався раптовістю штовхнув останню руками, від чого вона впала. Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого умислу, вивільнив свою руку від мотузки та побіг до паркану, яким огороджена територія КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання», де, пролізши під металевими воротами, зник у невідомому напрямку, чим скоїв втечу із спеціалізованого закладу зі звичайним наглядом.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого статтею 394 КК України, як втеча із спеціалізованого лікувального закладу.

Проте встановлено, що ОСОБА_3 в період інкримінованих йому дій і на даний час страждає на маячний (шизофреноподібний) розлад органічного походження, тому за своїм психічним станом не міг і не може усвідомлювати свої дії та керувати ними та потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, передбачених частиною 3 статті 94 КК України, у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи від 25 травня 2021 року за № 344.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру, пояснив, що досудовим слідством зібрано достатньо доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечні діяння, передбачене статтею 394 КК України, але під час досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що він неосудний, а тому просив клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання стаціонарної психіатричної допомоги в психіатричній лікарні з посиленим наглядом.

Захисник і законний представник підтримали подане прокурором клопотання, просили його задовольнити.

ОСОБА_3 у судовому засіданні щиро розкаявся у скоєному та пояснив, що він розумі,є що перебуває в даному закладу у зв`язку з вчиненням крадіжки, а також те, що йому необхідно там знаходитися.

Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із положень статей 93, 94 КК України, статей 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові від 03 червня 2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування».

Так, статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що клопотання прокурора належить задовольнити, виходячи з такого.

Факт вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого статтею 394 КК України, підтверджується доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження і досліджені в судовому засіданні, зокрема:

- витягом з кримінального провадження № 0000628 від 10 травня 2021 року;

- протоколом огляду місця події від 10 травня 2021 року та фото таблицями до нього;

- висновком судово-психіатричного експерта від 25 травня 2021 року № 344, згідно з яким ОСОБА_3 у період інкримінованих йому дій і в теперішній час страждає та страждав на хронічне психічне захворювання маячний (шозофреноподібний) розлад органічного походження (за МКХ10 F6.2); ОСОБА_3 перед вчиненням інкримінованого йому діянні страждав на маячний (шизофреноподібний) розлад органічного походження (за МКХ-10 F6.2); ОСОБА_3 страждає на хронічне психічне захворювання маячний (шизофреноподібний) розлад органічного походження (МКХ-10,F06.2) За своїм психічним станом він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідь на питання щодо осудності ОСОБА_3 відноситься до компетенції суду. ОСОБА_3 на момент інкримінованих йому дій не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_3 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом. ОСОБА_3 становить помірний ступінь суспільної небезпеки. ОСОБА_3 притаманні порушення мисленевої сфери та сфері особистості, які обумовлені його психічним захворюванням та та такі, які здійснили суттєвий вплив на його поведінку в досліджуваній ситуації та позбавили його здатності розуміти характер та значення своїх дій, керувати ними та повною мірою передбачати їх наслідки. ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та у будь-якому іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував. ОСОБА_3 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання алкоголю та канабіоїдів (F19.2 за МКХ-10), він потребує лікування від даного захворювання на загальних підставах;

- ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року, якою до ОСОБА_3 застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги;

- ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 16 березня 2021 року, якою ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді поміщення до КНП КОП в умовах, що виключають його небезпечну поведінку

- характеристикою на ОСОБА_3 , відповідно до якої останній проживає в АДРЕСА_1 порушень не допускає, участі в громадському життя не приймає.

Враховуючи зазначене, встановлена неосудність ОСОБА_3 на час розгляду кримінального провадження, оскільки він у даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання стаціонарної психіатричної допомоги в психіатричній лікарні з посиленим наглядом

Частиною другою статті 19 КК України передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно- небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі статтею 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне правопорушення у стані неосудності.

Відповідно до частин першої та другої статті 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Отже, за приписами статей 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Згідно з пунктом 3 наказу МОЗ України від 08 жовтня 2001 року № 397 «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом (частина 1 статті 94 КК України).

Пленум Верховного Суду України в Постанові від 03 червня 2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів (пункт 3).

Згідно з частиною 3 статті 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діянь, передбачених статтею 394 КК України, мали місце і вчинені ОСОБА_3 у стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення останнім суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді надання стаціонарної психіатричної допомоги в психіатричній лікарні з посиленим наглядом.

Відтак, виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові від 03 червня 2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру, та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Окрім того, суд зазначає, що згідно з пунктом 6 Правил надання примусових заходів медичного характеру в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 31 серпня 2017 року № 992, примусові заходи медичного характеру застосовуються у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до місця проживання пацієнтів. Мережа спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги затверджується наказом Міністерства охорони здоров`я України.

Враховуючи характер і тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності особи ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не подавався.

Керуючись статтями 369-372, 376, 392-395, 505-513 КПК України, суд

ухвалив:

1. Визнати доведеним, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 394 Кримінального кодексу України, перебуваючи в стані неосудності.
2. Задовольнити клопотання прокурора про застування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні від 10 травня 2021 року за № 0000628.
3. Застосувати до ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ірпінь Київської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.
4. Залишити в силі до набрання цією ухвалою законної сили застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 532 КПК України, та може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.
Повний текст ухвали оголошено 02 серпня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1