Справа № 513/485/21
Провадження № 1-кп/513/49/21
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 29 квітня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Фештеліца Суворовського району Республіки Молдова, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 20 квітня 2021 року приблизно о 19 год. 00 хв., переслідуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, знаходячись на території кошари, що розташовується на південно-східній околиці с. Старосілля Білгород - Дністровського району Одеської області, шляхом вільного доступу, таємно умисно викрав віслюка темно-рудого забарвлення, віком 9 років, вагою 150 кг., вартістю 10 000 гривень, що належить ОСОБА_4 , чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на вказану суму, після чого з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В подальшому ОСОБА_3 запряг викраденого віслюка до власної повозки та вирушив у напрямку с. Міняйлівка Білгород - Дністровського району Одеської області де проживає разом зі своєю сім`єю. Прибувши за місцем свого мешкання до буд. АДРЕСА_1 , загнав повозку з запряженим віслюком до двору, де і зберігав його до моменту добровільної видачі.

29 квітня 2021 року ОСОБА_3 зізнався в скоєному злочину та добровільно видав віслюка темно-рудого забарвлення, віком 9 років, загальною вагою 150 кг працівникам поліції.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Як вбачається з доданої до обвинувального акту письмової заяви ОСОБА_3 , що складена у присутності захисника ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_4 , також подав письмову заяву, в якій зазначив, що згоден із змістом встановлених досудових розслідуванням обставин, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Окрім цього, до обвинувального акту долучено матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 29 квітня 2021року.

Відтак, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд знаходить доведеною вину обвинуваченого та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до положень ст.50 КК України, до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що він на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце проживання на території с.Міняйлівка, має на утриманні двох дітей, та те, що він обвинувачується у вчиненні кримінального проступку.

За вчинення проступку, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Відповідно до абз. 4 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Таким чином з урахуванням майнового стану обвинуваченого, того факту, що він не працевлаштований, суд доходить висновку, що покарання у виді штрафу або виправних робіт в даному конкретному випадку буде надмірним тягарем для обвинуваченого та не відповідатиме меті покарання.

Покарання у виді арешту та обмеження волі є найбільш тяжкими порівняно з іншими видами покарання, передбаченими ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно ст. 56 КК України, громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день. Громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Враховуючи обставини кримінального проступку, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, тому виплатити штраф або виконувати виправні роботи не матиме змоги, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, яке суд вважає достатнім для попередження нових злочинів, а саме у виді громадських робіт, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Заподіяна проступком матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_4 відшкодована.

Цивільного позову заявлено не було.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 382 КПК України, ст. 50, 53, 56, 65, ч.1 ст. 185 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Судові витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Речовий доказ тварину (віслюка) темно-рудого забарвлення, віком 9 років, жіночої статі, яка перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати повернутими за належністю власнику.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, через Саратський районний суд Одеської області.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копія вироку не пізніше наступного дня за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1