Справа № 308/5827/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.06.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/237/20 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31. 05. 2021.
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого п`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходута обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28. 07. 2021 з визначенням застави - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 136 200 (сто тридцять шість тисяч двісті) грн., щодо:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, що має на утриманні одну малолітню дитину, головного спеціаліста відділу спецзв`язку УСБУ в Закарпатській області, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Цією ж ухвалою у разі звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави, на нього покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_1 ) без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у наразі невстановлений слідством час придбав та незаконно зберігав з метою збуту до 24. 03. 2021, психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. 24. 03. 2021 близько 13 год. 35 хв. ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за попередньою домовленістю зустрівся з громадянином, якому незаконно збув за 400 грн. психотропну речовину, обіг якої обмежено. Згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/2723-НЗПРАП від 31. 03. 2021 надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін.
ОСОБА_6 , продовжуючи здійснювати свою протиправну діяльність пов`язану із збутом наркотичних та психотропних речовин, 06. 05. 2021 приблизно о 18 год., перебуваючи у м. Ужгороді на вул. Гойди навпроти буд. № 26, придбав у невстановленої на даний час особи, психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін з метою подальшого її збуту, після чого був затриманий в порядку ст. 208 КПК України. Згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/3999-НЗПРАП від 07. 05. 2021 надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору у своєму складі містить 0,1885 г - метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу).
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК України. 07. 05. 2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий обґрунтував необхідністю запобігти ризикам вчинення ним спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків злочину та інших осіб, причетність яких до вчинення вищевказаного злочину встановлюється та вчинити інше кримінальне правопорушення. Також у клопотанні слідчого зазначено, що застосування щодо ОСОБА_6 інших більш м`яких запобіжних заходів, з огляду на тяжкість злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_6 та дані про його особу, не зможе запобігти наведеним вище ризикам.
В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Також слідчим суддею враховано суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , його роль у злочинному угрупуванні та дані про його особу. Зазначені обставини, на думку слідчого судді, давали підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати свідків, вступати в поза процесуальні зв`язки з іншими особами, причетність яких до вчинення кримінального правопорушення наразі встановлюєтьсячи вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваного ОСОБА_6 від суспільства, буде недостатнім. Виходячи із вимог ч. 3 ст. 182 КПК України, слідчий суддя вважав, що застава у максимальному розмірі, передбаченому ч. 3 ст. 182 цього Кодексу, здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, а тому із врахуванням тяжкості кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , його високого ступеня суспільної небезпеки, зумовленого тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної людини, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому, врахувавши майновий та сімейний стан підозрюваного, прийшов до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, така повинна становити - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 136 200 (сто тридцять шість тисяч двісті) грн.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді від 31. 05. 2021 скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у
вигляді домашнього арешту. Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, невмотивованою, та підлягає скасуванню у зв`язку з допущеними істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства. Захисник вказує на недоведеність існування хоча б одного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказував прокурор та слідчий. Також вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання допустив необ`єктивність та упередженість, не створив умов для реалізації стороною захисту своїх процесуальних прав, прийняв сторону прокурора та слідчого. Вважає, що слідчим суддею не було враховано те, що у ОСОБА_6 є постійне місце проживання, утриманці, дружина, малолітня дитина й інші обставини.
В доповненні до апеляційної скарги підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 додатково вказують ще й на те, що ухвалою слідчого судді від 31. 05. 2021 строк тримання під ватрою ОСОБА_6 визначено поза межами строку досудового розслідування, передбаченого ч. 3 ст. 219 КПК України, оскільки ОСОБА_6 повідомлено про підозру 07. 05. 2021, а фактично він затриманий 06. 05. 2021, тому строк тримання під вартою закінчується 06. 07. 2021. Окрім того, зазначають про те, що слідчий суддя не звернув увагу на відсутність у внесеному до суду клопотанні доказів і обставин, які б свідчили про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, в тому числі вчинення такого за попередньою змовою у складі організованої групи. Також вказує на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази про збут підозрюваним наркотичних речовин, крім організованих працівниками поліції оперативних закупок. Окрім того, захисник в черговий раз наголошує, що у ОСОБА_6 є постійне місце проживання, утриманці, дружина, малолітні дитина й інші обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали доповнену апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення доповненої апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарги захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 з урахуванням внесених до неї доповнень, підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин
кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
В порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені в ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.
Ухвалою слідчого судді від 31. 05. 2021 за клопотанням слідчого П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_8 щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід - тримання під вартою та визначено заставу - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 136 200 (сто тридцять шість тисяч двісті) грн.
При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна правова оцінка.
Відповідно до положень ст. ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.
Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як встановив слідчий суддя і це підтверджується матеріалами судового провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на можливих співучасників злочинної діяльності, які на даний час невстановлені органом досудового розслідування, оскільки ОСОБА_6 , зловживаючи своїми зв`язками та може використовувати свій особистий вплив на осіб, які були свідками вчинення, шляхом їх залякування, підкупу чи інших шляхом з метою зміни їх свідчень, схилення до дачі неправдивих показів. Також наявні підстави вважати, що будучи на волі, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки йому інкримінується незаконний збут психотропних речовин, і є підстави вважати, що будучи на волі, останній і надалі матиме можливість збувати такі речовини, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, доведена прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.
Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, мотив та спосіб його вчинення, його підвищену суспільну небезпечність, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняв до уваги слідчий суддя.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 на предмет відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжувати протиправні діяння, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню.
Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі стороною захисту доводи про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів, які б підтверджували заявлені слідчим у клопотанні ризики та обґрунтованість пред`явленої підозри, є безпідставними.
Також, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавленні волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Предметом інкримінованого ОСОБА_6 злочину виступають психотропні речовини. Даному злочину притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому. Саме тому право кожного на охорону здоров`я, в тому числі і від негативного впливу на організм людини наркотичних, психотропних і токсичних речовин, визначено як одне із основних прав людини, та закріплене в ст. 49 Конституції України.
Отже, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить тяжкість злочину, спосіб його вчинення, значна суспільна небезпечність.
Колегія суддів зазначає, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження, на що неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях.
При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, як помилково про це наполягає сторона захисту у поданій апеляційній скарзі, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є
причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів, що і було зроблено слідчим суддею у даному провадженні.
Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, доведена слідчим та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.
Відповідно до матеріалів судового провадження, існує реальна необхідність допиту свідків проведення великого обсягу необхідних процедурних (процесуальних) дій, відтак, на переконання колегії суддів, існує об`єктивна реальність ризику можливого впливу підозрюваного на свідків та інших підозрюваних. Також, на думку колегії суддів, залишається високим й існування ризику можливого переховування ОСОБА_6 від органів досудового слідства та вплив на свідків, можливих співучасників злочину, які на даний час ще не встановлені.
Таким чином, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене ним діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останньому вини у вчинені вище вказаних злочинів, може в подальшому перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином.
Викладені в ухвалі слідчого судді висновки з цього приводу та доводи сторони захисту про зворотне, зокрема відсутності у клопотанні слідчого посилання на обставини, які доводять наявність зазначених ризиків, не ґрунтуються на матеріалах провадження. Такі фактичні обставини слідчим викладені та в судовому засіданні прокурором доведені.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, наявності в зазначеному провадженні ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків в зазначеному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, а також того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 ..
При прийнятті рішення апеляційний суд враховує і те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», апеляційний суд вважає необхідним обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.
На підставі ч. 3 ст.183 КПК, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Як вбачається з ухвали, визначаючи розмір застави, слідчий суддя взяв до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Тому, з урахуванням тяжкості злочину, його ступеня суспільної небезпеки, зумовленого тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому, а також особи підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя прийшов до висновку, що застава - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 136 200 грн. здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обовЙ`язків і такий розмір не буде завідомо непомірним для нього.
На переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_6 розмір застави 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 136 200 грн., - є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_6 , обставинами кримінального правопорушення, зокрема його тяжкістю та підвищеною суспільною небезпекою, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним в ч. 4 ст. 182 КПК України, згідно яких розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього і з вказаним висновком погоджується і колегія суддів.
Також апеляційний суд бере до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст.182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Тому, з урахуванням тяжкості злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, його високого ступеня суспільної небезпеки, а також особи підозрюваного ОСОБА_6 , апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя вірно встановив, що застава у максимальному розмірі - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, а її розмір не буде завідомо непомірним для нього.
Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.
Разом з тим колегія суддів звертає увагу на те, що з матеріалів судового провадження вбачається, що строк тримання під вартою ОСОБА_6 слідчим суддею визначено поза межами строків досудового розслідування кримінального провадження. Тому в цій частині доповнена апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали про визначення строків даного запобіжного заходу.
Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Так, 06. 05. 2021 ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 07. 05. 2021 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. При цьому даних про продовження строку досудового розслідування матеріали провадження не містять.
Таким чином строк досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_6 за відсутності даних про його продовження закінчується 06. 07. 2021.
Враховуючи наведене, а також те, що строк запобіжного заходу не може перевищувати строку досудового розслідування, колегія суддів вважає, що строк тримання під вартою щодо ОСОБА_6 може бути застосований, з врахуванням часу його затримання, лише до 06. 07. 2021.
На зазначені обставини слідчий суддя належної уваги не звернув, тому ухвала слідчого судді в частині визначення строку дії запобіжного заходу підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нової ухвали про визначення строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 06. 07. 2021.
Інші доводи апеляційної скарги захисника з урахуванням внесених до неї доповнень, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються матеріалами кримінального провадження.
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
доповнену апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31. 05. 2021, якою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 136 200 грн., в частині визначення строку дії запобіжного заходу - скасувати.
Постановити в цій частині нову ухвалу, якою визначити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 - до 06. 07. 2021 включно.
В решті ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31. 05. 2021 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: