Провадження № 1-кс/760/4498/21
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду міста Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ТОВ «НАФТАУКРТРАНС»,

про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000045 від 25.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.219 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ТОВ «НАФТАУКРТРАНС», про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000045, досудове розслідування в якому, як зазначається, здійснюється третім ВРКП Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Київській області.

У вказаному клопотанні адвокат ОСОБА_3 просить накласти арешт на майно ОСОБА_4 з метою забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як передбачено ч.2 ст.61 КПК України, права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Згідно з чч. 1, 3 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що до клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ТОВ «НАФТАУКРТРАНС», не додано жодного цивільного позову (позовної заяви) до ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000045, який, враховуючи стадію досудового розслідування даного кримінального провадження, мав подаватися до Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Київській області і бути прийнятий цим органом досудового розслідування, про що повинні бути додані відповідні докази. Замість цього, з незрозумілих підстав, в матеріалах клопотання наявний цивільний позов до Солом`янського районного суду м. Києва, в якому зазначено, що в провадженні Ірпінського відділу поліції ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0000908 від 25.11.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України 45.

Крім того, цивільний позивач не має права звертатися з клопотанням про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Також у клопотанні адвоката ОСОБА_3 відсутні жодні конкретні відомості щодо усього іншого рухомого та нерухомого майна ОСОБА_4 , на яке адвокат просить накласти арешт.

Згідно з ч.3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає законним та обґрунтованим повернути клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ТОВ «НАФТАУКРТРАНС», адвокату ОСОБА_3 для усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись стст.61, 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ТОВ «НАФТАУКРТРАНС», повернути адвокату ОСОБА_3 та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1