Справа № 645/5140/20
Провадження №1-кс/645/367/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2021 року м. Харків
01.03.2021 р. до суду надійшло клопотання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо об`єкта нерухомого майна № 243630031 належить ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі- продажу від 02.02.2021 року, шляхом заборони будь-яким особам здійснювати її відчуження та розпоряджатися нею в тому числі здійснення її реєстрації.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, за попередньо узгодженим спільним планом та керуючись єдиним умислом, один з нападників, з метою подолати психологічний опір потерпілого, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, що виразилося у демонстрації ОСОБА_4 предмета схожого на револьвер старого зразка, який потерпілий сприйняв як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, наніс даним предметом декілька ударів по голові ОСОБА_4 . В результаті умисних дій нападників потерпілому ОСОБА_4 згідно висновку судової медичної експертизи № 12-14/692-А/20 від 25.09.2020 року були спричинені тілесні ушкодження.
Після чого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, знайшовши на столі ключ від сейфу, де зберігалися грошові кошти в сумі 1 150 000 доларів США, 55 000 Євро та 700 000 гривень, що становить згідно курсу НБУ станом на 02.09.2020 року - 34 264 600 гривень 50 копійок, заволоділи даними грошовими коштами, а також майном потерпілого ОСОБА_4 , а саме: мобільним телефоном Samsung Galaxy S10 Plus, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 6/2294СЕ-20 від 29.10.2020 року 16 726 гривень 00 копійок, та наручним годинником торгівельної марки «Tissot PRC 200» з колекції «T-SPORT», вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 6/2294СЕ-20 від 29.10.2020 року 13 991 гривня 00 копійок, які знаходилися на столі.
Після цього, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, заволодівши зазначеним майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись майном потерпілого на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 34 995 317 гривень 50 копійок.
Квартира АДРЕСА_1 , на яку просять накласти арешт, придбана 07.12.2020 року матір`ю ОСОБА_5 ОСОБА_8 , яка є пенсіонеркою, грошових коштів на купівлю нерухомості не мала, та цього ж дня на підставі договору дарування право власності на вказану квартиру передано ОСОБА_5
02.02.2021 року вищезазначену квартиру на підставі договору купівлі-продажу продано ОСОБА_3 , яка 08.02.2021 року допитана в ході досудового розслідування в якості свідка та повідомила, що з ОСОБА_5 ніяких особистих стосунків не мала, перебувала в товариських та ділових відносинах з останнім, квартиру за вищезазначеною адресу в грудні 2020 року придбала ОСОБА_8 на кошти, які ОСОБА_3 надала ОСОБА_5 перед укладенням даного договору у нотаріуса. Дана квартира того ж дня ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_5 . У лютому 2021 року ОСОБА_3 повернулась до міста Харкова та вирішила оформити право власності на дану квартиру. Так, 02.02.2021 ОСОБА_3 з ОСОБА_5 прибули до нотаріуса та оформили договір купівлі-продажу на вищезазначену квартиру, грошові кошти за вказану квартиру при нотаріусі передала ОСОБА_5 . Після закінчення оформлення договору, ОСОБА_5 одразу повернув кошти ОСОБА_3 . Також ОСОБА_3 під час допиту повідомила, що на даний час вона не працевлаштована, а також те, що під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_3 , серед речей, що їй належать були вилучені 2 мобільних телефони та 1 планшет, інше вилучене майно належить ОСОБА_5 .
Враховуючи, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований та джерел постійного доходу не має, орган досудового розслідування вважає, що незастосування арешту квартири зумовить труднощі чи неможливості виконання рішень суду в частині забезпечення цивільного позову та перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, а також те, що необхідно виключити можливість протиправно розпорядитись вказаним об`єктом нерухомості, оскільки є підстави вважати, що вказане майно було придбано ОСОБА_5 на злочинно здобуті грошові кошти. Крім того, потерпілий ОСОБА_9 30.11.2020 року надав в рамках даного кримінального провадження цивільний позов на відшкодування матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 90 000 000 грн., оскільки відповідно до діючих вимог КПК України має право на відшкодування збитків, які настали внаслідок вчинення відносно останнього тяжкого корисливого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та з використанням небезпечного для життя потерпілого насилля.
Таким чином, підставами для задоволення клопотання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 є те, що ОСОБА_3 , яка є співмешканкою ОСОБА_5 , навмисно укриваючи цей факт, надала органу досудового розслідування неправдиві відомості щодо співмешкання з останнім, з метою надання останньому можливості укритись від органу досудового слідства та навмисно укрити факт придбання ним квартири за кошти, отримані у результаті вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення. При цьому сама ОСОБА_3 не мала грошей та можливості на придбання квартири за вищевказаною адресою, а набула права власності лише після того, як за вказаною адресою було проведено обшук, та ОСОБА_5 стало зрозумілим те, що його буде повідомлено про підозру та притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину. В свою чергу ОСОБА_5 з метою скрити факт придбання ним вказаної квартири за гроші, отримані в результаті злочинних дій та з метою умисного не відшкодування потерпілому завданого кримінальним правопорушенням збитку, знаючи, що вищевказана квартира, підлягає спеціальній конфіскації відповідно до ст. 96-1 КК України, переоформив право власності на квартиру АДРЕСА_1 на свою співмешканку ОСОБА_3 , що дає підстави накладення арешту на вказане майно.
Слідчий суддя, перевіривши матеріали клопотання, приходить до висновку про необхідність повернути клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4)
відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Положеннями ч.ч.1, 2 ст.64-2 КПК України визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
ОСОБА_3 , як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання слідчого, є власницею квартири АДРЕСА_1 , допитана в якості свідка та відповідно, є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт.
Враховуючи, що в даному випадку з клопотанням про арешт майна третьої особи до слідчого судді має звертатись лише прокурор, вважаю, що подане слідчим клопотання підлягає поверненню, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, як таке, що не відповідає вимогам статті 171 КПК України.
Керуючись статями 64-2,170-173КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя -