Справа № 509/2060/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в смт. Овідіополь матеріали кримінального провадження № 0000382 від 06.03.2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чуй, Чуйського району Р. Киргизстан, українця, громадянина України, з середньою освітою, холостого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останній раз : 22.08.2019 року Овідіопольським райсудом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 р. п/в, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 р. - у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2, 289 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2020 року, у вечірній час доби, Левадний, умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись житловому будинку за адресою : АДРЕСА_2 , що належить потерпілому ОСОБА_5 , в якому він тимчасово проживав, шляхом демонтажу, повторно таємно викрав металеві вироби, що належать потерпілому ОСОБА_8 , а саме: чавунну плиту, вартістю 150 грн., пічні металеві дверцята, вартістю 50 грн., металеву саморобну буржуйку, вартістю 500 грн. Після чого продовжуючи свої злочинні дії, знаходячись на подвір`ї вказаного будинку таємно, повторно викрав металевий піддон, вартістю 250 грн. та металеві колосники у кількості 3 штук, вартістю 75 грн., а всього, викрав майна на загальну суму 1025 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму. Після чого, ОСОБА_10 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
25 лютого 2020 року, у вечірній час доби, ОСОБА_10 , умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись житловому будинку за адресою : АДРЕСА_2 , що належить потерпілому ОСОБА_5 , в якому він тимчасово проживав, повторно таємно викрав наступне майно останнього : жіночі пальта у кількості 4 штук, вартістю 400 грн., радіоприймач, вартістю 60 грн., оптичний нівелір, вартістю 800 грн., алмазний диск для різки кераміки, вартістю 390 грн., комплект білизни у кількості 5 одиниць, загальною вартістю 500 грн., керамічний посуд на загальну суму 200 грн., електричний лічильник, вартістю 300 грн., електричну м`ясорубку «Сатурн», вартістю 400 грн., дерев`яні стільці у кількості 3 штук, вартістю 300 грн., ручні вироби у вигляді картин та ікон, вартістю 500 грн., диск по дереву, вартістю 200 грн., фігурну викрутку, вартістю 80 грн., електричний обігрівач, вартістю 350 грн., а всього, повторно викрав майна на загальну суму 4480 грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму. Після чого, ОСОБА_10 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, 6 березня 2020 року, у вечірній час доби, ОСОБА_10 , умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна знаходячись на подвір`ї житлового будинку за адресою : АДРЕСА_3 , що належить потерпілій ОСОБА_11 , в якому він тимчасово проживав, повторно таємно викрав металевий брухт, який належить потерплій : металеві кутники у кількості 10 штук, довжиною від 1 до 2 метрів, вагою 30 кг., вартістю 5 грн. за 1 кг, на суму 150 грн., металеві листи у кількості 15 штук, розміром 1Х1 метр, вагою 30 кг., вартістю 5 грн. за 1 кг., на суму 150 грн. та інше металеве сміття, вагою 50 кг., вартістю 5 грн. за 1 кг., на суму 250 грн., а всього, повторно викрав майна на загальну суму 550 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вищевказану суму. Після чого, ОСОБА_10 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Також, 7 березня 2020 року, приблизно о 15:00 год., ОСОБА_10 , умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна знаходячись в приміщенні житлового будинку за адресою : АДРЕСА_3 , що належить потерпілій ОСОБА_11 , в якому він тимчасово проживав, шляхом демонтажу, повторно таємно викрав з холодильнику електричний двигун, вартістю 1000 грн., швейну машинку «Зінгер», вартістю 500 грн. та газову плиту, вартістю 500 грн.
Після цього продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 , знаходячись на подвір`ї вказаного будинку таємно, повторно викрав металеві труби, у кількості 20 штук, довжиною від 1 до 1,5 метри, вартістю 350 грн., а всього повторно викрав майна на загальну суму 2350 грн., спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вищевказану суму. Після чого, ОСОБА_10 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
В цей же день, 7 березня 2020 року, приблизно о 20:00 год., ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем проживання свого знайомого потерпілого ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_4 , умисно, з метою повторного незаконного заволодіння транспортним засобом ВАЗ 21013 д/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_12 , знаходиться у постійному користуванні потерпілого ОСОБА_4 та зберігається на дворі вказаного будинку, достовірно знаючи про те, що ключі від вказаного автомобілю знаходяться у салоні, відчинив водійські двері, сів за кермо автомобіля ВАЗ 21013 д/н НОМЕР_1 , не маючи при цьому, ні дійсного, ні уявного права користування вищевказаним транспортним засобом, за допомогою ключів запустив двигун автомобілю, виїхав на автодорогу по АДРЕСА_5 , де проїхавши приблизно 20 метрів, був вимушений залишити автомобіль у зв`язку з технічною несправністю вказаного автомобілю.
Крім того, на початку квітня місяця 2020 року, Левадний, умисно, із корисливих мотивів, з метою повторного заволодіння чужим майном, шляхом обману, знаходячись в житловому будинку за адресою : АДРЕСА_6 , не маючи дійсних намірів повернення майна, попросив у потерпілої ОСОБА_13 нібито для перевірки свого DVD-програвача, телевізор марки «Sony Trialtron», чорного кольору, вартістю 500 грн., Т2-тюнер чорного кольору, вартістю 400 грн. та саморобну ручну тачку, вартістю 150 грн. для перевезення вказаного майна за місцем свого тимчасового проживання, на що остання дала згоду та добровільно передала вказане майно Левадному, який, незаконно, повторно, шляхом обману заволодівши вказаним майном, перевіз його за місцем тимчасового проживання та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинив тим самим потерпілій ОСОБА_13 матеріальну коду на загальну суму 1050 грн.
Вину свою у скоєнні вищевказаних злочинів ОСОБА_10 визнав повністю, підтвердивши обставини, встановлені органом досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини скоєних ним злочинів, при цьому відмовившись від давання показань, що є його правом передбаченим ч. 4 ст. 349 КПК України та ст. 63 Конституції України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно і вірно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого та допиту потерпілого ОСОБА_4 по епізоду незаконного заволодіння ОСОБА_10 його транспортним засобом ВАЗ 21013 д/н НОМЕР_1 (ч. 2 ст. 289 КК України), і який в судовому засіданні показав суду, що у нього в особистому користуванні знаходиться вказаний автомобіль, який, 07.03.2020 р. у вечірній час доби, був припаркований у дворі загального користування за місцем його проживання за адресою : АДРЕСА_4 . При чому, в автомобілі були відчинені двері, та в салоні якого знаходились ключ запалення від нього. В цей час, йому на мобільний номер зателефонував його сусід ОСОБА_14 , який повідомив йому, що ОСОБА_10 намагався викрасти його автомобіль, і перебуваючи за кермом його автомобілю, рухався по вул. Я. Бароліса у с. Доброолександрівка, де у нього на дорозі заглох двигун, він зупинився та намагався знову запустити двигун а/м ВАЗ 21013 д/н НОМЕР_1 , в чому його завадив ОСОБА_14 , повідомивши ОСОБА_10 , що знає про те, що потерпілий ОСОБА_4 не давав йому дозволу на керування своїм автомобілем, а тому він незаконно заволодів чужим автомобілем без дозволу власника. Через деякий час після телефонного дзвінка, він швидко прибув на місце події, на місце зупинки його автомобілю по вул. Я. Бароліса, де став кричати на Левадного, попередивши останнього, що його дії не залишаться безкарними, наслідком чого стало його звернення до Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області з відповідною заявою про незаконне заволодіння його автомобілем Левадним, до якого, на сьогодні він не має майнових претензій.

Таким чином, ОСОБА_10 , таємно, повторно викрав майно потерпілих : ОСОБА_5 на загальну суму 5505 грн., ОСОБА_11 на загальну суму 2900 грн., а тому кримінальну відповідальність в цій частині обвинувачення він повинен нести за ч. 2 ст. 185 КК України.

Також, ОСОБА_10 , шляхом обману повторно заволодів майном потерпілої ОСОБА_13 на загальну суму 1050 грн., а тому кримінальну відповідальність в цій частині обвинувачення він повинен нести за ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_10 , повторно незаконно заволодів транспортним засобом ОСОБА_4 , а тому кримінальну відповідальність в цій частині обвинувачення він повинен нести за ч. 2 ст. 289 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним умисних корисних злочинів, конкретні обставини вчинення ним злочинів проти власності, його вік, щире каяття, а також відсутність матеріальної шкоди, і як слід, відсутність цивільних позовів від потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які у своїх письмових заявах на адресу суду, просили суд провести судовий розгляд та судові дебати без їхньої участі, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання, а також, судом враховується особа обвинуваченого, який раніше неодноразово був судимий за скоєння аналогічних умисних корисних злочинів проти власності, в тому числі до реальних строків позбавлення волі, а також знаходження Левадного під час скоєння ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України щодо повторного незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння, що судом відноситься до обставин, які обтяжують покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що покарання Левадному повинно бути призначено у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 368-371,373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 - визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2, 289 ч. 2 КК України та призначити йому покарання :
- за ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки ;
- за ст. 190 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік ;
- за ст. 289 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити Левадному покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання Левадному за цим вироком частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Овідіопольського райсуду Одеської області від 22.08.2019 р. і остаточно призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 місяці без конфіскації майна.
Міру запобіжного заходу відносно Левадного залишити колишньою тримання під вартою.
Строк відбування покарання Левадному відрахувати з моменту затримання - 17.04.2020 року.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1