Справа № 638/2852/21
Провадження № 1-кп/638/1090/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0001153 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001153 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Судом поставлено на обговорення учасників процесу питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до вимог ст.331 КПК України.

Прокурор вказав про наявність судимості у обвинуваченого, на тяжкість інкримінованого злочину, наявність ризиків переховування від суду, перебуваючи на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення, ОСОБА_7 раніше судимий.

Обвинувачений ОСОБА_7 вказав, що бажає стати на шлях виправлення, зобов`язався навчатися, працевлаштуватися. Запевняв суд про те, що не вчинить більше злочин.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_4 просила змінити підзахисному запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки ОСОБА_7 є молодою людиною, вчинив помилку, є сиротою, не мав належного виховання а тому скоїв інкриміновані злочини.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_6 покладалась на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 підтримав думку адвоката ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_8 просив змінити запобіжний захід ОСОБА_7 на домашній арешт.

Вислухавши учасників процесу, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тобто з метою запобігання спробам: переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_7 міру запобіжного заходу тримання під вартою, суд приймає до уваги, що обвинувачений підозрюється в тому числі у вчиненні тяжкого злочину, та вважає що відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов?язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає.

Згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєні в тому числі тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до шести років, стан його здоров?я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув?язнення.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 суд приходить до висновку, що при наявності обґрунтованої підозри, та міри покарання, яка йому може загрожувати, обвинувачений може переховуватися від суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що існує ризик втечі обвинуваченого та ухилення від правосуддя.

Також суд врахував практику ЄСПЛ, а саме те, що оцінка такого ризику має проводитися з посиланням на ряд факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов?язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв?язками та усіма видами зв?язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови § 58).

Тому суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який.

Посилання обвинуваченого на бажання стати на шлях виправлення не підтверджені належними та допустимими доказами, та не спростовують висновків суду про необхідність продовження строку тримання під вартою.

Вказані обставини судом враховані при продовженні запобіжного заходу та розгляді клопотання про заміну запобіжного заходу.

У зв`язку з цим, суд проходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики не зменшилися, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи суд продовжує строк тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 діб.

Керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 60 діб - до 03 квітня 2021 року.
Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу.

Оголосити перерву у підготовчому судовому засіданні на 12 годину 25 березня 2021 року.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Головуючий: