Ухвала

Іменем України

03 серпня 2021 року
м. Київ

справа № 487/4597/21

провадження № 51- 3769 впс 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Миколаївського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 487/4597/21 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 160 КК України, із Заводського районного суду м. Миколаєва до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло подання Миколаївського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 487/4597/21 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 160 КК України, із Заводського районного суду м. Миколаєва до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Подання мотивоване тим, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 160 КК України, на території Києво-Святошинського району Київської області, тобто поза межами територіальної юрисдикції Заводського районного суду м. Миколаєва.
Учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає розгляду питання. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду подання не надходило.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені у поданні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що подання задоволенню не підлягає з таких підстав.
З наданих до суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що 22 липня 2021 року на адресу Миколаївського апеляційного суду надійшло кримінальне провадження № 0000305 від 22 жовтня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 160 КК України, з ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від14 липня 2021 року про направлення матеріалів кримінального провадження для визначення підсудності.
Миколаївський апеляційний суд звернувся до Верховного Суду з поданням про зміну підсудності кримінального провадження № 0000305 від 22 жовтня 2020 року стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Подання Миколаївського апеляційного суду мотивовано тим, що згідно обвинувального акту кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вчинено на території Києво-Святошинського району Київської області, тобто поза межами територіальної юрисдикції Заводського районного суду м. Миколаєва.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Місце вчинення кримінального правопорушення в контексті ч. 1 ст. 32 КПК України розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, це одиниця адміністративно-територіального поділу, на підставі якої побудована судова система в цілому.
Кримінальна відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 160 КК України, за підкуп виборця, настає за пропозицію, обіцянку або надання виборцю неправомірної вигоди за вчинення або невчинення будь-яких дій, пов`язаних з безпосередньою реалізацією ними свого виборчого права (відмова від участі в голосуванні, голосування на виборчій дільниці більше одного разу, голосування за окремого кандидата, кандидатів від політичної партії, місцевої організації політичної партії або відмова від такого голосування, передача виборчого бюлетеня іншій особі).
Кримінальне правопорушення, передбаченеч. 2 ст. 160 КК України, вважається закінченим з моменту вчинення хоча б однієї із перелічених у диспозиції цієї статті дій (злочин з формальним складом).
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.
До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Як убачається з матеріалів кримінального провадження № 0000305 від 22 жовтня 2020 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у тому, що наприкінці липня 2020 року ОСОБА_5 створив організовану злочинну групу, члени якої ОСОБА_6 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, зорганізувались з метою спільної злочинної діяльності, пов`язаної з фальсифікацією результатів виборів на користь третіх осіб шляхом обіцянки та наданні виборцям неправомірної вигоди за вчинення дій, пов`язаних з безпосередньою реалізацією ними свого виборчого права.
У обвинувальному акті зазначено, що учасники організованої злочинної групи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з кінця липня 2020 року по 25.10.2020 у м. Миколаєві підшукали осіб, з якими проводили роз`яснювальні бесіди і отримали від них згоду на вчинення незаконних дій, пов`язаних з безпосередньою реалізацією ними свого виборчого права, тобто проголосувати за окремо визначеного кандидата та політичну партію 25 жовтня 2020 року на виборчій дільниці в Києво-Святошинському районі Київської області та пообіцяли передати їм неправомірну вигоду після проведення виборів в сумі від 500 до 1000 грн.
Для реалізації умислу з метою зміни виборчої адреси та здійснення голосування на визначеній обвинуваченими виборчій дільниці в Київській області особи надавали копії своїх паспортів громадянина України, які в свою чергу надсилались до м. Києва невстановленій особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, яка від імені осіб заповнювала бланки заяви про зміну адреси голосування та надавала інформацію для внесення змін до списку виборців, що надало особам можливість скористатись своїм виборчим правом на місцевих виборах (виборча дільниця № 320626, яка знаходилась за адресою: АДРЕСА_1 ).
В жовтні 2020 року ОСОБА_5 домовився з перевізником про орендування двох мікроавтобусів для перевезення близько 20 осіб, вказавши час та місце їх відбуття, а саме 24 жовтня 2020 року близько 24 год. 00 хв. за адресою: м. Миколаїв, проспект Миру, 1/1, біля супермаркету «Велмарт», а місце прибуття м. Київ.
Особи прибули до виборчої дільниці № 320626, яка знаходилась за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, пров. Шкільний, 5, де шляхом пред`явлення членам дільничної виборчої комісії паспорта громадянина України на своє ім`я одержували від останніх виборчі бюлетені, засвідчували своїм особистим підписом в уточненому списку виборців звичайної виборчої дільниці № 320626 під відповідним порядковим номером та на відривних контрольних талонах кожного виборчого бюлетеня, проходили до кабінки для таємного голосування, проставляли відмітки навпроти необхідних кандидата та політичної партії, вийшовши з кабінки для таємного голосування, поміщали вказані використані виборчі бюлетені до скриньки для голосування та виходили з виборчої дільниці. Одразу після голосування особи отримували визначену винагороду від обвинувачених.
В поданні Миколаївського апеляційного суду зазначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 160 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , фактично вчинено ними на території Києво-Святошинського району Київської області, а тому дане кримінальне провадження непідсудне Заводському районному суду міста Миколаєва, а підпадає під юрисдикцію Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Разом з тим, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 160 КК України, а саме у підкупі виборця, тобто обіцянці, наданні виборцю неправомірної вигоди за вчинення дій, пов`язаних з безпосередньою реалізацією ним свого виборчого права, вчинене організованою групою.
Для пропозиції неправомірної вигоди та для її обіцянки характерні ознаки системи односторонньої заяви. Для того, щоб злочин вважався закінченим, достатньо, щоб суб`єкт висловив пропозицію неправомірної вигоди чи її обіцянку. Указані характеристики є маркером формального складу злочину. Згода протилежної сторони пристати на таку пропозицію не є обов`язковою та на кваліфікацію не впливає.
Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 160 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 жовтня 2020 року за № 0000305, тобто ще до поїздки в Київську область на вибори, які відбувались 25 жовтня 2020 року.
Із матеріалів кримінального провадження убачається, що досудове розслідування здійснювалосяслідчим управлінням ГУНП в Миколаївській області, процесуальне керівництво забезпечувалось відділом нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Миколаївської обласної прокуратури.
Згідно з правилами ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого.
З огляду на викладене, враховуючи зміст положень статей 32, 34 КПК України, підстав для направлення зазначеного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів колегія суддів не вбачає, а виняткових випадків не встановлено.
Таким чином подання Миколаївського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 487/4597/21 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 160 КК України, із Заводського районного суду м. Миколаєва до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд
постановив:
Подання Миколаївського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 487/4597/21 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 160 КК України, із Заводського районного суду м. Миколаєва до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3