Провадження № 1-кп/522/902/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003182 від 02.11.2020, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-28.11.2019 Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 393 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 , згідно вироку Київського районного суду м. Одеси від 28.11.2019, який йому було оголошено у встановленому законом порядку, був засуджений до 4 років позбавлення волі.

Після чого засудженого ОСОБА_3 для подальшого відбування покарання тимчасово було переміщено до ДУ «Одеський слідчий ізолятор», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 11, де чекав на подальше етапування до виправної колонії.

01.11.2020 близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_3 було поміщено до камери у спецавтомобіль «МАЗ» з номерним знаком НОМЕР_1 Ф4 для конвоювання до пункту обміну, а саме до залізничного вокзалу м. Одеси станції «Одеса-Головна». Маршрут руху вказаного авто для конвоювання спецконтингенту пролягає через вул. Люстдорфська дорога, вул. Водопровідна, Старосінний сквер, Залізничний вокзал, вул. Середньофонтанська кут вул. Семінарської.

Перебуваючи у зазначеному автомобілі, ОСОБА_3 маючи незняту та непогашену судимість вирішив здійснити втечу з під варти. Діючи умисно та розуміючи те, що він є засудженим, який відбуває покарання та не має будь-яких законних підстав для залишення місця позбавлення волі без відповідного дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлений на перешкоджання інтересам правосуддя в частині забезпечення виконання обвинувального вироку стосовно нього, з мотивом і метою ухилитися від подальшого відбування покарання, діючи таємно, скористався неповністю зачиненим люком автомобілю та відсутністю належного нагляду з боку конвою, втік з-під варти, залишивши конвойний автомобіль по основному шляху слідування.

Після цього, ОСОБА_3 намагався переховуватися від органів державної влади, але цього ж дня був затриманий.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 393 КК України визнав. У вчиненому щиро покаявся.
Оскільки ОСОБА_3 визнав свою винуватість у скоєні кримінального правопорушення, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст. 393 КК України за ознаками: втеча з місця позбавлення волі або з-під варти, вчинена особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі.

При призначені покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 судом не встановлені. суд відносить те, що він визнав свою вину та щиро покаявся.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 суд відносить рецидив злочинів.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ст. 393 ч.1 КК України із застосуванням ст.71 КК України, оскільки, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, якій раніше судимий, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства та що саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 .
Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 393 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

У відповідності до ст. 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_3 по даному вироку, частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 28.11.2019 і остаточно визначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.
Запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 18.02.2021, тобто з дня винесення вироку.

Речові докази по справі, а саме цифровий диск «Verbatim» - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1