Ухвала
про залишення скарги без руху
17 березня 2021 року

м. Київ
справа № 404/3726/16-к
провадження № 51- 1331 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 вересня 2020 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду 22 грудня 2020 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 ставить питання про перегляд зазначених судових рішень в касаційному порядку з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та через порушення норм кримінального і процесуального закону, просить скасувати судові рішення та виправдати засудженого ОСОБА_5 в повному обсязі, закрити кримінальне провадження.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням захиснику ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Відповідно до ч. 4 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), якщо касаційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 50 КПК повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:

- свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю;
- ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Проте, всупереч зазначеним положенням, крім наданого ним доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, захисник не надав Суду копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, що ставить під сумнів статус ОСОБА_4 як адвоката, який має право займатися адвокатською діяльністю та здійснювати повноваження захисника в даному провадженні.
У пунктах 4 і 5 ч.2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.
Однак, як убачається зі змісту скарги, скаржник вищевказаних вимог закону не дотримався.
Так, захисник у скарзі не погоджуючись з судовими рішеннями просить їх скасувати та виправдати ОСОБА_5 в повному обсязі, однак така вимога в цій частині не є конкретною до суду касаційної інстанції, з урахуванням положень ст. 436 КПК, тому захиснику необхідно визначитись та уточнити свої вимоги в частині скасування або зміни судових рішень.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК одними із підстав для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції, в тому числі є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При вирішенні питання про наявність визначених положеннями ст. 438 КПК підстав для скасування чи зміни судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412,413 КПК.
Відповідно до положень ст.413 КПК неправильнезастосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є:

- незастосування судом закону, який підлягає застосуванню;
- застосування закону, який не підлягає застосуванню;
- неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту;
- призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
У поданій скарзі захисник зазначив про перегляд судових рішень через порушення норм кримінального закону, при цьому не навів належних обґрунтувань щодо незаконності оскаржуваних судових рішень з підставинеправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема не вказав, в чому саме полягає неправильне застосування норм КК судами першої й апеляційної інстанцій, та які саме норми КК неправильно застосовано судами у даному провадженні.
Відповідно до положень ч.1 ст.412 КПК під істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Як убачається зі скарги, захисник ОСОБА_4 хоча й посилається на положення ст. 370 КПК, однак при цьому не зазначив, які конкретно, крім вказаної норми КПК, були порушені судом першої і апеляційної інстанції норми КПК, що могли вплинути чи вплинули на законність та обґрунтованість прийнятих судових рішень.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і відповідно до положень ч. 1 ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не наділений повноваженнями досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Захисник ОСОБА_4 , не погоджуючись із судовими рішеннями, зазначив у скарзі доводи про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що судом не надана належна оцінка доказам у нарадчій кімнаті, зокрема, показанням свідка ОСОБА_6 і даним з камери відеоспостереження, які в цілому стосуються правильності установлення фактичних обставин кримінального провадження та з урахуванням положень статей 433, 438 КПК не відносяться до підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції, та виходить за межі його перегляду.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою захисника ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
При повторному зверненні до суду захисником має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК України.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 вересня 2020 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду 22 грудня 2020 року залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_2 ОСОБА_3