Справа № 643/4318/21
Провадження № 1-кп/643/934/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.07.2021 р. Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

перекладача - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор в судовому засіданні просила продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, оскільки наявні ризики передбачені ст.177 КПК України встановлені при обранні запобіжного заходу не відпали та продовжують існувати. Крім того зазначила, що інший більш м`який запобіжний захід не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували та просили змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Зазначили, що ОСОБА_5 має двох малолітніх дітей та батька, який має захворювання.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи мається заява по розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дійшов до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п.35 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти життя за здоров`я особи. Такі дані про особу обвинуваченого беззаперечно свідчать, що з врахуванням покарання, яке загрожує ОСОБА_5 він може переховуватись від слідства та суду; впливати на свідків, оскільки провадження ще не розглянуто судом; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_5 на те, що він має двох малолітніх дітей та батька, який має захворювання, не свідчать, що вище зазначене ним, утримують ОСОБА_5 від систематичного скоєння злочинів з 2010року.

Приймаючи до уваги, що ризики, які були враховані судом під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зникли, враховуючи ті обставини, що обвинувачений не працює, одружений, раніше неодноразово судимий та обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою.
З наведених вище підстав суд відмовляє в задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт.

Крім того, суд вважає, що продовження строку утримання під вартою ОСОБА_5 виправдано тим, що у справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 369-372, 392 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 29.08.2021 року.

Копію ухвали направити в Державну установу «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання, прокурору Салтівської окружної прокуратури м.Харкова - для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1