Справа № 203/2569/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження № 0000030, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.06.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, який має середню загальну освіту, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей немаючий, проходить службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 ЗСУ, у військовому званні «молодший сержант», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 ;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у 2021 року, точна дата та час досудовим слідством не встановлена, знаходячись в зоні проведення операцій об`єднаних сил, а саме, в Донецькій області, знайшов ніж у чохлі, після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на носіння вказаного ножа без передбаченого законом дозволу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, знаходячись у зазначеному місці в указаний час, порушуючи Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, ОСОБА_3 поклав знайдений ніж у чохлі до свого рюкзака та почав носити при собі без передбаченого законом дозволу, маючи можливість його застосувати.
23.06.2021 року о 01 год. 40 хв., ОСОБА_3 маючи при собі в належному йому рюкзаку вказаний ніж в чохлі, знаходився на залізничному вокзалі станції Дніпро-Головний, розташованому за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна, 11, де був зупинений працівниками поліції відділення поліції №12 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області. Під час перевірки працівниками поліції на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» документів, що посвідчують його особу, на запитання, чи має він при собі предмети, обіг яких заборонений, повідомив, що має при собі ніж у чохлі, який знаходиться в належному йому рюкзаку і який він погодився видати. Після цього під час огляду в період часу з 02 год. 45 хв. по 03 год. 00 хв. ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції з належного йому рюкзаку ніж у чохлі, який є холодною зброєю колюче-ріжучої дії - мисливським ножем загального призначення, моделі «2338 В», виготовлений промисловим способом під торговою маркою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який він носив при собі без передбаченого законом дозволу.
Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердив обставини його вчинення, так як вони викладені у вироку вище, та пояснив, що, перебуваючи в зоні АТО, а саме, в Донецькій області знайшов ніж у чохлі, який носив при собі. Після того, як 23.06.2021 рокубув зупинений працівниками поліції на залізничному вокзалі, видав їм вказаного ножа. Умислу спричинити кому-небудь шкоду не мав.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, та, як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думки учасників судового розгляду, роз`яснивши учасникам судового провадження вимоги ст. 349 КПК України, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також, що підтверджують процесуальні витрати по кримінальному провадженню.

Оцінюючи зазначене, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у носінні холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходить із загальних засад призначення покарання, та враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як не тяжкий, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у повному визнанні вини у скоєному, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями знаходився з 12.01.2012 року з метою профілактики з приводу розладів психіки та поведінки внаслідок вживання канабіноїдів, знятий з обліку з 03.01.2014 року по закінченню строку нагляду, за місцем проживання характеризується посередньо, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що його обтяжує, а також, думку прокурора щодо виду та міри покарання.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його дії.

Саме таке покарання, на переконання суду, є достатнім, виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, суд, також, врахував думку обвинуваченого, висловлену ним у судових дебатах, який просив врахувати його майновий стан, оскільки, він на даний час військовослужбовець військової служби за контрактом, має невеликий матеріальний дохід, у зв`язку з чим, суд прийшов до висновку щодо необхідності встановити ОСОБА_3 розстрочку штрафу на 10 місяців, у відповідності до ч. 4 ст. 53 КК України, яка передбачає розстрочку призначеного такого виду покарання, як штраф, певними частинами строком до одного року.

Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 122,124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч. 4 ст. 53 КК України, розстрочити виплату штрафу на 10 місяців рівними частинами, а саме, по 1 700 (одній тисячі сімсот) гривень щомісяця.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати на проведення судової експертизи зброї № СЕ-19/104-21/20301-ХЗ від 24.06.2021 року в розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 (дев`яносто шість) копійок.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ ніж, який поміщений до спецпакету №7530420 та знаходиться в камері зберігання речових доказів Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1