Дата документу 16.03.2021 Справа № 937/9511/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 937/9511/20 Доповідач в 2 інстанції
Провадж. № 11-п/807/88/21 ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

розглянула 16 березня 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження про направлення кримінального провадження № 0000059 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, до Касаційного кримінального суду Верховного Суду про визначення підсудності в межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Згідно наданих матеріалів провадження, до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької областівід 23.02.2021 року постановлено направити кримінальне провадження ЄРДР №0000059 відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 258-3 КК України до Запорізького апеляційного суду для вирішення питання щодо звернення з поданням до Касаційного кримінального суду Верховного Суду про визначення підсудності в межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Ухвала місцевого суду вмотивована тим, що прокурор відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 безпідставно надіслала обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, оскільки інкримінований ОСОБА_5 злочин вважається закінченим на території м. Слов`янська Донецької області та продовжувався на території м. Донецька, а отже кримінальне провадження не підсудне вказаному суду.

Заслухавши доповідь судді та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Підстав, передбачених ч.3 ст. 34 КПК України для звернення до Касаційного кримінального суду Верховного Суду судова колегія не знаходить.

При цьому, судова колегія звертає увагу на наступні обставини у даному провадженні, які в контексті поставленого перед апеляційною інстанцією питання в порядку ч.3 ст. 34 КПК України, мають отримати оцінку у їх сукупності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України передбачено загальне правило підсудності справи за територіальним принципом, а саме даною нормою визначено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Між тим, обставини даного кримінального провадження, зокрема висунуте ОСОБА_5 обвинувачення не дозволяють стверджувати про можливість конкретного визначення місця скоєння інкримінованого злочину.

Так,місце вчинення кримінального правопорушення в контексті ч. 1 ст. 32 КПК України розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, - це одиниця адміністративно-територіального поділу, на підставі якої побудована судова система в цілому.

Участь у злочинній організації, в тому числі й терористичній організації як її різновиді, передбачає існування вже створеної злочинної (терористичної) організації, коли особа не брала участі у її створенні, але вступила (увійшла) до такої організації, створеної іншими особами.

Вступ особи до терористичної організації означає надання цією особою згоди на участь у такому об`єднанні за умови, що вона усвідомлювала факт його існування і підтвердила певними діями реальність намірів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України, вважається закінченим з моменту вчинення хоча б однієї із перелічених у диспозиції цієї статті дій (злочин з формальним складом), безвідносно до того, чи розпочав їх учасник вчиняти конкретні терористичні злочини, або виконав будь-які дії як особа, яка бере участь у діяльності терористичної організації.

Як убачається з матеріалів даного кримінального провадження, ОСОБА_5 інкримінується участь у терористичних групах, а саме спочатку у терористичній групі «народне ополчення Слов`янська», а потім «інтернаціональна бригада «Пятнашка»».

Однак відомостей про конкретне місце вступу ОСОБА_5 до терористичних організацій, що визначають момент, з якого кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 258-3 КК України буде вважатися закінченим, обвинувальний акт не містить.

А тому конкретне місце вчинення ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення встановити неможливо.

Наведені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові ЄУ № 329/999/20 провадження № 51-6247впс20 від 4 січня 2021 року щодо аналогічних обставин.

Посилання місцевого суду про те, що зазначені в обвинувальному акті місця дислокації ОСОБА_5 свідчать про місце вступу останнього до відповідних терористичних організацій, є невірним, оскільки за відомостями обвинувального акту, їх неможливо ототожнювати, що також відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеної у постанові ЄУ № 461/5321/20 провадження № 51-475впс21 від 4 лютого 2021 року.

Одночасно, відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України передбачено випадок скерування кримінального провадження до суду, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, що може мати місце у випадку неможливості встановити місце вчинення кримінального правопорушення.

Отже, з урахування здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська б.62, слід констатувати, що дійсно дане кримінальне провадження направлено до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької областіз порушенням правил підсудності, встановлених ч.1 ст. 32 КПК України.

Однак, в рамках поставленого у ухвалі питання, судова колегія з метою забезпечення ефективності та оперативності кримінального провадження, вважає за необхідне визначити дане провадження саме за Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області,з огляду на наступні обставини.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в дійсності в провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької областіперебуває об`єднане кримінальне провадження № 0002241 відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 263 України. Вказане провадження по суті не розглянуто.

Крім того, в рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , що перебуває на розгляді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, обвинуваченому застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Отже, ОСОБА_5 перераховується саме за Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області.

Питання об`єднання матеріалів кримінальних проваджень передбачено ст. 334 КПК України та відноситься до компетенції місцевого суду.

З урахуванням викладеного, кримінальне провадження № 0000059 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, підлягає поверненню до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, визначивши підсудність даного кримінального провадження саме за Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області.

Керуючись ст. 34 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Кримінальне провадження № 0000059 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК Українинаправити до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області для розгляду даного кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3