Справа № 128/1249/21
УХВАЛА

14 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ "Стрижавська виправна колонія (№81)" ОСОБА_4 ,
лікаря ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції клопотання Державної установи «Стрижавська виправна колонія №81» про звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , інваліда ІІІ групи, засудженого вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.06.2015 за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі, від подальшого відбування покарання відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України, -

в с т а н о в и в:

Начальник ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з клопотанням про звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_6 на підставі ч. 2 ст. 84 КК України, мотивуючи його тим, що ОСОБА_6 по даній справі засуджений вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.06.2015 за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі. Початок строку 09.05.2014; кінець строку 21.11.2021. Рішенням комісії з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі Вільнянської установи виконання покарань в Запорізькій області (протокол №45 від 10.11.2015) визначено виправну колонію максимального рівня безпеки з відбування покарання у звичайних житлових приміщеннях. Визначено відбувати покарання в ДУ «Петровська виправна колонія (№49)» Кіровоградської області. До Стрижавської багатопрофільної лікарні №81 філії ДКВС України у Вінницькій області прибув 12.04.2021 з ДУ «Петровська ВК №49» Кіровоградської області. Засуджений ОСОБА_6 характеризується негаивно, має 12 стягнень та 2 заохочення. Враховуючи те, що ОСОБА_6 захворів на хворобу: повна сліпота обох очей, васкуляризоване тотальне більмо рогівки, адміністрація ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» просить вирішити питання щодо можливості звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України.
В судовому засіданні представник ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» ОСОБА_4 клопотання про звільнення ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання за хворобою підтримав за викладених у ньому обставин, просив його задоволити.
Засуджений ОСОБА_6 також просив задоволити клопотання про його звільнення від подальшого відбування покарання.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення даного клопотання, вважаючи, що, наявна у засудженого ОСОБА_6 хвороба є перешкодою для його подальшого відбування покарання. Дана хвороба входить до переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Стаття 152 КВК України визначає, що підставами звільнення від відбування покарання є хвороба засудженого.
В силу ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8, факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.
Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.
ОСОБА_6 засуджений вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.06.2015 за ч.1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2018 відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зарахований строк попереднього ув`язнення з 09.05.2014 по 26.10.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Початок строку 09.05.2014 року, кінець строку 21.11.2021 року. Станом на 14.06.2021 року не відбутий строк : 05 місяців 07 днів.

Як слідує з висновку лікарсько-консультативної комісії №6 від 29.04.2021 року у ОСОБА_6 діагностовано: OU Повна сліпота обох очей, васкуляризоване тотальне більмо рогівки.
За наслідком розгляду комісія вирішила, що наявне у засудженого ОСОБА_6 захворювання входить до переліку захворювань, що є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення його від подальшого відбування покарання за хворобою.
Відповідно до п. 3 Розділу VII Додатку 13 «Перелік хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання» до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №1348/5/572 від 15.08.2014, повна сліпота є підставою для звільнення від подальшого відбування покарання.

Згідно матеріалів особової справи та висновку лікарсько-консультативної комісії від 29.04.2021, ОСОБА_6 повністю осліп у 2020 році. Хвороба, на яку страждає засуджений, набула характеру зазначеного в Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.
В ході судового розгляду, лікар ОСОБА_5 підтримав клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_6 та просив його задоволити. Також ним підтримано висновок №6 Лікарсько-консультативної комісії від 29.04.2021, відповідно до якого засуджений ОСОБА_6 не може далі відбувати призначене йому вироком суду покарання у виді позбавлення волі. Додатково лікар пояснив, що причиною захворювання ОСОБА_6 є інфекція, яка потрапила до очей та призвела до повної втрати зору. Дана хвороба у засудженого з`явилася приблизно в кінці 2020 року. Відомостей про те, що вказане захворювання у засудженого виникло внаслідок умисних дій самого засудженого у лікаря немає. Також зазначив, що наявна у засудженого ОСОБА_6 хвороба не загрожує його життю, однак перешкоджає йому відбувати покарання, оскільки засуджений абсолютно позбавлений можливості самостійно себе обходити в елементарних речах, не може пересуватися без допомоги сторонніх осіб. Наявна у засудженого група інвалідності не пов`язана із його хворобою. Засуджений ОСОБА_6 не ухилявся від лікування.
Таким чином, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 захворів на тяжку хворобу і ця хвороба перешкоджає подальшому відбуванню покарання засудженим. Засуджений за час відбування покарання характеризується негативно, проте, суд враховує стан його здоров`я.
Відповідно до ст. 7, 8 КВК України, держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку. Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду. Засуджений має право на охорону здоров`я в обсязі, встановленому Основами законодавства України про охорону здоров`я, за винятком обмежень, передбачених законом.
Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-IV визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Нормами частини 1статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покладає на державу зобов`язання охороняти право кожної людини на життя. Обов`язками держави з реалізації права на життя, яке є найбільшим і найважливішим із соціальних та правових благ особистості, є створення належних умов для реалізації цього права.
Так, в рішенні ЄСПЛ у справі "Коновальчук проти України" від 13.10.2016 року, ЄСПЛ підтвердив системні порушення права засуджених осіб на медичну допомогу, відсутність адекватного лікування, так і про неналежні умови перевезення, що в подальшому було визнано судом порушенням з боку держави Україна.
Враховуючи особу засудженого, встановлені в судовому засіданні обставини, пояснення учасників розгляду клопотання, дослідивши особову справу та висновок лікарсько-консультативної комісії №6 від 29.04.2021 на засудженого, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.84 КК України, ст. 537 ч. 1 п. 9, ст. 539 ч. 4 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання Державної установи «Стрижавська виправна колонія №81» відносно засудженого ОСОБА_6 про звільнення від подальшого відбування покарання відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України - задоволити.
Звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.06.2015, на невідбутий строк 05 місяців 07 днів на підставі ч. 2 ст. 84 КК України, у зв`язку з тяжкою хворобою, що перешкоджає відбуванню покарання.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1