Справа № 333/2325/21
Провадження № 1-кп/333/474/21
ВИРОК

Іменем України
19 серпня 2021 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0000128 відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоноармійське, Василівського району, Запорізької області, громадянина України, українця, маючого повну середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
- за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
21.01.2021 року, приблизно о 21 год. 10 хв., водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Мітсубіші Галант», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по правій смузі шляхопроводу проїзної частини вул. Олександра Говорухи з боку вул. Автозаводської в напрямку вул. Барикадної в м. Запоріжжі.
В цей же час, водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Мерседес 190», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по лівій смузі проїзної частини вул. Олександра Говорухи в попутному для автомобіля «Мітсубіші Галант» напрямку. В салоні зазначеного автомобіля, в якості пасажирів, перебували ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та малолітній ОСОБА_10 , 2010 року народження.
Під час руху в районі електроопори № 5, водій ОСОБА_6 , діючи в порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме п. 10.1, де вказано: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», а також в порушення вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого: «...Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам...», не переконався в безпеці своїх дій, дорогу зустрічному транспортному засобу під керуванням ОСОБА_8 не надав, а почав виконувати маневр лівого розвороту не з крайнього лівого положення, в результаті чого допустив зіткнення лівої передньої бічної частини свого автомобіля з передньою частиною автомобілю під керуванням водія ОСОБА_8 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_4 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 156п від 22.02.2021 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому верхньої третини діалізу плечової кістки зі зміщенням кісткових уламків (по даним рентгенологічного дослідження) із наступним проведенням блокуючого інтрамедулярного металоостеосинтезу (оперативне втручання 22.01.2021 року), що кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; водій ОСОБА_8 та пасажири ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримали незначні тілесні ушкодження та від проходження судово-медичної експертизи відмовилися.
Порушення водієм ОСОБА_6 , згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/108-21/1660-ІТ від 13.03.2021 року, вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками. В цей же час, в діях водія ОСОБА_8 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України не вбачається, водій ОСОБА_8 не мав технічної можливості уникнути дорожньо-транспортної пригоди.
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, і суду пояснив, що 21.01.2021 року, приблизно о 21 год. 00 хв., він керуючи автомобілем «Мітсубіші Галант», під час руху в районі електроопори № 5, порушив Правила дорожнього руху України, в результаті чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій постраждала потерпіла. Пояснив, що після даної події, двічі намагався потрапити до лікарні, де знаходилася потерпіла, маючи намір вибачитися перед нею. Щиро розкаявся у вчиненому, запевнив про неприпустимість аналогічних дій у майбутньому.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 21.01.2021 року, приблизно о 21 год. 00 хв. вона перебувала в якості пасажира на задньому сидінні в автомобілі «Мерседес», момент дорожньо-транспортної пригоди вона не бачила, оскільки в той час задрімала. Почула лише вигук водія, який керував автомобілем, потім відчула удар. С місця дорожньо-транспортної пригоди вона на швидкій потрапила до лікарні, оскільки отримала серйозні тілесні ушкодження. Тривалий час вона лікувалась, проходила реабілітацію. Просить суд суворо ОСОБА_6 не карати.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення та визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, з`ясувавши при цьому те, що обвинувачений правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом потерпілої та обвинуваченої, дослідженням письмових доказів, а саме висновків судово-медичної, інженерно-транспортної експертиз та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є встановленою і доведеною належними і допустимими доказами, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вік, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинуваченим ОСОБА_6 вчинене кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Згідно зі ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, слід віднести щире каяття.
Згідно зі ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вперше притягається до кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що до обвинуваченого слід обрати і призначити покарання у виді обмеження волі в межах, передбачених санкцією частини 1 статті 286 КК України.
Разом з тим, враховуючи особистість обвинуваченого, його вік, ставлення до вчиненого, щире каяття, позицію потерпілої у справі, те, що ним скоєний необережний злочин, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, тому суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно зі ст. 76 КК України, і таке покарання є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне позбавити обвинуваченого права керування транспортними засобами строком на 1 рік, оскільки санкція частини першої статті 286 КК України передбачає додаткове покарання лише в безальтернативній формі позбавлення права керування транспортними засобами.
Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , суд, враховуючи відсутність у учасників процесу відповідних клопотань, вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди» № СЕ-19/108-21/1660-ІТ, яка згідно із довідкою складає 1 961 грн. 40 коп., на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, відповідно до якої суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням і визначити йому іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно зі ст. 76 КК України.
Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню № 0000128 для проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди» № СЕ-19/108-21/1660-ІТ, в розмірі 1 961 грн. 40 коп., стягнути зі ОСОБА_6 на користь держави.
Речові докази по справі:
-автомобіль «Мітсубіші Галант», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області повернути власнику ОСОБА_11 ;
-автомобіль «Мерседес 190», реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 залишити останньому за належністю;
Скасувати арешт автомобіля «Мітсубіші Галант», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_11 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , та обмеження на право користування ним власником та іншими довіреними особами, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2021 року.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1