Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1019/21

Номер провадження: 1-кс/511/598/21

14.08.2021 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання старшого слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у в игляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця міста Вітебськ, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: квартира АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України-

ВСТАНОВИВ:
14 серпня 2021 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого старший слідчий зазначив, що 07 серпня 2021 року у ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з корисливих мотивів, виник спільний злочинний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна шляхом проникнення в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій спільний злочинний намір, обравши метою свого злочинного посягання майно, що знаходилось в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: БОС, 113, смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 розподілили між собою злочинні ролі, згідно яких ОСОБА_6 мав за допомогою інструменту зламати навісний замок, яким обладнані вхідні двері магазину та шляхом підбору ключа відкрити двері вказаного магазину та викрасти майно з магазину, а ОСОБА_8 в подальшому після скоєння злочину перевезти та сховати викрадені речі для подальшої їх реалізації. Приступивши до реалізації свого спільного злочинного наміру, 07 серпня 2021 року в нічний час (більш точного часу не встановлено), ОСОБА_6 за допомогою завчасно заготовленого інструменту, умисно зламав навісний замок, який розташований на вхідних дверях, після чого шляхом підбору ключа відкрив двері, які ведуть до приміщення вказаного магазину. Далі, реалізуючи спільний злочинний намір, в період часу з 06 серпня 2021 року по 07 серпня 2021 року (більш точного часу не встановлено), ОСОБА_6 , проникнувши в приміщення магазину «Елена», умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав належне ОСОБА_9 майно, а саме: плед у кількості 2 штук, вартістю 760 гривень; піжами у кількості 5 штук вартістю 2 350 гривень; труси у кількості 2 штуки, вартістю 440 гривень; постільна білизна у кількості 8 штук, вартістю 4 200 гривень; колготи у кількості 30 штук, вартістю 3 880 гривень; термобілизна у кількості 10 штук, вартістю 2 500 гривень; жіночі светри у кількості 14 штук, вартістю 7 000 гривень; лосини у кількості 59 штук вартістю 11 050 гривень; спортивна куртка у кількості 1 штука, вартістю 150 гривень; тепла білизна у кількості 2 штук, вартістю 500 гривень; флісовий светр у кількості 2 штук, вартістю 500 гривень; халат у кількості 4 штук, вартістю 2 600 гривень; брюки у кількості 24 штуки, вартістю 12 820 гривень; підштаники у кількості 10 штук, вартістю 2 300 гривень; спортивний костюм у кількості 1 штука вартістю 750 гривень, всього майна потерпілого на загальну суму 51 800 гривень.

Після скоєння крадіжки ОСОБА_6 переніс викрадені речі до дерев`яної споруди, яка знаходилась неподалеку магазину «Елена», а потім по телефону повідомив ОСОБА_8 про виконані ним домовленості та необхідність ці речі переховати. Після цього, вранці 07 серпня 2021 року ОСОБА_8 на мопеді перевіз викрадені речі до місця проживання своїх батьків, за адресою: АДРЕСА_3 .

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, 12 серпня 2021 року о 18 годині 30 хвилин було затримано у порядку статті 208 КПК ОСОБА_6 , за підозрою у вчиненні вищевказаного злочину.

На думку старшого слідчого та прокурора є виправданим застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, старший слідчий та прокурор зауважили, що застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо з наступних підстав.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, передбаченого статтею 179 КПК України, є недоцільним, оскільки ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин. Тому не має впевненості що він буде дотримуватись вимог, закріплених ст. 42 КПК України. Крім того, застосування особистого зобов`язання жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п. п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Для застосування особистої поруки згідно зі ст. 180 КПК України потрібна наявність поручителів. Проте жодна особа, яка може заслуговувати на довіру, не виявила намір бути поручителем підозрюваного ОСОБА_6 . Для застосування домашнього арешту згідно ст. 181 КПК України потрібно, щоб підозрюваний мав законне та постійне місце проживання, тоді як встановлено, що ОСОБА_6 фактично за місцем реєстрації не проживає. Застосування застави згідно ст. 182 КПК України неможливо, оскільки ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин.

Позиція учасників справи.
Слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили задовольнити.

Підозрюваний та захисник просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.
Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам об`єднаного кримінального провадження № 0000054 від 11 лютого 2021 року, за ознаками складу злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При дослідженні матеріалів клопотання, слідчий суддя встановив, що старшим слідчим та прокурором доведено, що наразі наявні докази, які об`єктивно зв`язують підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненням злочину, та їх кількість достатня для подальшого розслідування.

Крім того, дослідженні матеріали клопотання свідчать про те, що дійсно, наразі існують ризики, які передбачені диспозицією статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується матеріалами клопотання.

Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

При розгляді можливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, врахувавши особу підозрюваного, стан його здоров`я, а також те, що останній раніше не судимий, має постійне місце проживання, слідчий суддя прийшов до висновку, що наразі з метою запобігання встановленим ризикам буде достатнім запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

При прийняті рішення, слідчий суддя врахував практику Європейського суду з прав людини щодо наявності ризиків, який неодноразово зазначав, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними». У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення ЄСПЛ за скаргою №26772/95 від 06.04.2000 року по справі «Лабіта проти Італії», пп. 162-165).

Відповідно до частини чертвертої статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У відповідності до частини п`ятої статті 194 КПК України слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного наступні обов`язки, а саме: заборонити підозрюваному ОСОБА_6 в період часу з 22:00 години до 06:00 години залишати житло, яке розташоване за адресою: квартира АДРЕСА_1 ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками обвинувачення та потерпілими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи у разі їх наявності, які дають право на виїзд з України.

Пункт другий частини третьої статті 202 КПК України визначає, що у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

Норми права, які застосував слідчий суддя при розгляді клопотання.
Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенння частини другої статті 177 КПК України визначають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Диспозиція частини першої статті 194 КПК України регламентує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Диспозиція частини першої статті 181 КПК України регламентує, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, № 63566/00Л).

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 181-182, 183, 194, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, строком на 60 днів, тобто до 12 жовтня 2021 року (включно), заборонивши залишення житла за адресою: квартира АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 години до 06:00 години.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-заборонити підозрюваному ОСОБА_6 в період часу з 22:00 години до 06:00 години залишати житло, яке розташоване за адресою: квартира АДРЕСА_1 ;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками обвинувачення та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи у разі їх наявності, які дають право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Зобов`язати уповноважених осіб Роздільнянський РВП ГУНП в Одеській області негайно звільнити підозрюваного ОСОБА_6 з під варти.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 невідкладно прибути до місця свого проживання.

Копію ухвали направити до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області - для виконання.
Копію ухвали вручити підозрюваному.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1