Провадження № 1-кп/761/2638/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 00003605 від 23.04.2020

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в :

обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00003605 від 23.04.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, надійшов до Шевченківського районного суду м. Києва 06.08.2020.

Шевченківським районним судом м. Києва вказане кримінальне провадження призначене до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, вважаючи, що кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м.Києва, підстав для закриття кримінального провадження не вбачається та при складанні обвинувального акту дотримані всі вимоги Закону.

Захисник та обвинувачений просили повернути обвинувальний акт прокурору, вважаючи, що обвинувальний акт та додатки до нього не відповідають вимогам ст.ст.290-291 КПК України.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 71) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Як убачається з обвинувального акту щодо ОСОБА_4 , він не відповідає наведеним вище вимогам КПК України.

Зокрема, п.5 ч.2 ст.291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт повинен містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Так, згідно висунутого обвинувачення ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, з юридичного формулювання якого вбачається, що ОСОБА_4 , обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
Однак, у викладі фактичних обставин сторона обвинувачення зазначає, що ОСОБА_4 придбав шляхом привласнення знайденого, самозарядний пістолет моделі « RG 88», що належить до короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї та один боєприпас до гладкоствольної вогнепальної зброї, які почав зберігати та носити при собі.
Тобто, у фактичних обставинах стороною обвинувачення ОСОБА_4 інкримінується, окрім придбання та зберігання, ще й носіння вогнепальної зброї та боєприпасу, у той час як в юридичному формулюванні обвинувачення така форма об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, не зазначається.
Крім того, з викладу фактичних обставин за цим кримінальним правопорушенням, органом досудового розслідування не зазначено, за яких саме обставин, які встановив прокурор, ОСОБА_4 вчинив кожну з інкримінованих йому форм об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбачених диспозицією ч.1 ст.263 КК України, зокрема, носив та/або зберігав короткоствольну гладкоствольну вогнепальну зброю та один боєприпас до гладкоствольної вогнепальної зброї.
При цьому, в даному випадку суд вважає, що прокурор, встановивши вказані фактичні обставини не виклав їх належним чином в обвинувальному акті, при цьому допустив такі суперечності між фактичними обставинами обвинувачення та юридичним його формулюванням, що являється істотним недоліком обвинувального акту, оскільки такі суперечності тягнуть за собою не визначеність у обсязі обвинувачення висунутого обвинуваченому, що також порушує право на захист останнього.
Слід зауважити, щоза правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно зі ст. 338 КПК України передбачена можливість зміни обвинувачення в суді, однак це є правом прокурора, а не обов`язком, тоді як відповідно до ч.3 ст.26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно положення п. (а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Таким чином виявлені недоліки унеможливлюють призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Сам факт неухильного дотримання вимог Закону при складанні обвинувального акта дає можливість обвинуваченому розуміти в чому саме він обвинувачується та ефективно захищатись від висунутого обвинувачення, а суду за результатами розгляду провадження прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Інші недоліки зазначені стороною захисту, а саме відсутність розмежування судових витрат, не відповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України, не є підставами для повернення обвинувального акту.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 290-291, 314, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 00003605 від 23.04.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 10.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Києва протягом семи днів з дня її оголошення або з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1