КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву про самовідвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляд до Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 14 січня 2020 року, якою ОСОБА_3 визнано винним за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Автоматизованою системою документообігу для розгляду даної справи визначено суддю ОСОБА_2 .
Під час апеляційного розгляду справи суддя ОСОБА_2 заявив собі самовідвід з тих підстав, що публічні висловлювання адвоката ОСОБА_4 дослівно наведені у заяві про самовідвід є відвертою образою судді ОСОБА_2 і посягають не тільки на його ділову репутацію як судді, а і в цілому на його честь і гідність як людини.
На переконання судді ОСОБА_2 , така поведінка адвоката ОСОБА_4 у судовому засіданні порушує не тільки професійні аспекти відносин адвоката до суду, а й узагалі не відповідає жодним людським нормам етики.
Захисник ОСОБА_4 тричі належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання в суд апеляційної інстанції не з`явився, кожного разу подаючи клопотання про відкладення судових засідань на іншу дату та час.
Враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 .
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Також в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Також у рішенні Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.
Питання відводу судді чи самовідводу судді не врегульовано нормами КУпАП. З метою додержання принципу законності виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права кримінального процесуального права, зокрема ст. 75 КПК України, положеннями якої, серед іншого, передбачено наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її честь і гідність, визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Згідно до ст. 42 Правил адвокатської етики адвокат, представляючи інтереси клієнта та виконуючи функцію захисника в суді, зобов`язаний дотримуватися вимог чинного законодавства, в тому числі про судоустрій і статус суддів, іншого законодавства, що регламентує поведінку учасників судового процесу, а також вимог Правил.
Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XIчерговим з`їздом суддів України 22.02.2013 року, п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціалдьної Ради ООН 27.07.2006 року за №2006/23, спираючись на об`єктний критерій неупередженості, за обставин, створених захисником ОСОБА_4 у конкретному судовому засіданні, заява про самовідвід судді ОСОБА_2 з наведених у ній підстав підлягає задоволенню, оскільки відверта образа судді у засіданні учасником судового провадження захисником є неприпустимим фактом, що не може не мати наслідків реагування.
Керуючись ст. ст.245, 294 КУпАП,ст.75 КПК України,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Заявлений суддею ОСОБА_2 самовідвід задовольнити.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП передати до канцелярії апеляційного суду на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого судді.

Суддя
Київського апеляційного суду ОСОБА_1

Справа № 3-зв/824/5/2021 Категорія ст. 124 КУпАП Головуючий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_5
Суддя в апеляційній інстанції: ОСОБА_1