ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/261/21 Справа № 711/3113/21 Категорія: Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого-суддіОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5
за участю сторін кримінального провадження:
прокурораОСОБА_6
слідчого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 травня 2021 року в кримінальному провадженні №0006114 від 21 листопада 2017 року, відносно ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лугини, Лугинського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, -
в с т а н о в и в :
Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, що належить підозрюваному ОСОБА_9 , яке обґрунтовано тим, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюваний своїми діями заподіяв матеріальну шкоду в особливо великих розмірах інтересам ТОВ «Украгроком», відтак необхідно накласти арешт на майно підозрюваного, шляхом заборони розпорядження майном, з метою забезпечення відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 травня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_7 , подане у кримінальному провадженні №0006114 від 21 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КПК України, про накладення арешту на нерухоме та рухоме майно.
Мотивуючи прийняте рішення місцевий суд визнав обґрунтованою підозру однак вказав, що слідчим та прокурором в порушення ч.5 ст. 132, ч.2 ст. 171 КПК України в клопотанні не зазначено жодних ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, також відсутнє відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Слідчим суддею також було враховано, що з моменту оголошення ОСОБА_9 повідомлення про підозру та до моменту звернення слідчим до суду з клопотанням пройшло близько 2-х тижнів. За цей час підозрюваний мав можливість відчужити належне йому майно, але не зробив цього.
Враховуючи відсутність обставин, які б підтверджували, що незастосування арешту майна призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі такого майна, слідчий суддя вважав, заявлене клопотання необґрунтованим та передчасним.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 травня 2021 року прокурором Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить поновити пропущений з поважних причин строк подачі апеляційної скарги.
Скасувати ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , та накласти арешт на нерухоме та рухоме майно, шляхом заборони розпорядження майном, з метою забезпечення відшкодування матеріальної шкоди, яке належить підозрюваному ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , а саме: квартиру, площею 63,3 квадратних метрів, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , частка власності 1; автомобіль марки Nissan X-Trail, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що арешт майна може накладатися з метою можливої конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Санкція ч.5 ст. 191 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
В матеріалах кримінального провадження наявний цивільний позов потерпілої сторони, який був наданий слідчому судді для обґрунтування заявленого клопотання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи апеляційний суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим КПК України, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення (п.3 ч.2 ст. 395 КПК України).
Оскаржувана ухвала слідчого судді була проголошена 24 травня 2021 року (а.с. 54-56), водночас апеляційна скарга була подана прокурором 31 травня 2021 року. Отже, враховуючи положення ч.ч. 5,7 ст. 115 КПК України суд приходить до висновку, що скаргу подано апелянтом без порушення строку на апеляційне оскарження.
Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
За змістом ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини 2 статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч.ч. 5,6 ст. 170 КПК України).
Відповідно до п.п. 1,3,4,5,6 ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Судом встановлено, що 06 травня 2021 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України - розтрата чужого майна, яке йому ввірене, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах (а.с. 27-31).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у яких її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Наявні в матеріалах справи докази вказують на обґрунтованість підозри, що вірно було зазначено судом першої інстанції.
Санкція ч.5 ст. 191 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
До слідчого відділу Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ТОВ «Украгроком» було подано цивільний позов у кримінальному проваджені №0006114 (а.с. 6).
Як вбачається з висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №СЕ2020/139 від 13 січня 2021 року, втрата активів (нанесення збитків) ТОВ «Украгроком» внаслідок несплати коштів за придбаний товар зокрема ТОВ «ТОПФЛЕР-АГРО» станом на 17 серпня 2020 року документально підтверджується у сумі 1 307 531 гривень з ПДВ (а.с. 18-20).
Відповідно до абз. 1 ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно інформаційної довідки №256100319 від 12 травня 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно судом встановлено, що ОСОБА_9 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 (а.с. 33).
Окрім того, підозрюваний ОСОБА_9 являється власником транспортного засобу Nissan X-Trail, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 (а.с. 34).
З огляду на викладе, суд приходить до висновку, що подане слідчим клопотання про накладення арешту на майно є обґрунтованим, оскільки метою застосування арешту майна в даному випадку є забезпечення можливості конфіскації майна та цивільного позову. Накладення арешту на майно, власником якого є підозрюваний у даному кримінальному провадженні за наявних обставин є виправданим і співмірним тимчасовим обмеженням прав ОСОБА_9 , оскільки у разі доведення його вини у вчиненому кримінальному правопорушенні відносно останнього судом буде застосоване покарання у виді конфіскації майна, та підлягатиме вирішенню питання про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчиненого правопорушення.

Наявність пред`явленої обґрунтованої підозри, цивільного позову, а також конфіскація майна як вид покарання, вказують на те, що при відсутності арешту ОСОБА_9 , не буде позбавлений можливості приховати, пошкодити, зіпсувати, втратити, знищити, передати майно належне йому на праві власності.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала слідчого судді до скасування та постановлення нової про задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 309, 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Скасувати ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 травня 2021 року в кримінальному провадженні №0006114 від 21 листопада 2017 року, відносно ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лугини, Лугинського району Житомирської області, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Постановити нову ухвалу, якою:

Клопотання старшого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_10 про накладення арешту на нерухоме та рухоме майно задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме та рухоме майно, із забороною розпоряджатися ним, з метою забезпечення відшкодування матеріальної шкоди, яке належить підозрюваному ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартиру АДРЕСА_2 та автомобіль марки Nissan X-Trail, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_3 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_7 , прокурорів відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_10 , ОСОБА_8 .

Ухвала набирає чинності з моменту постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4