Справа № 357/9008/16-к
У Х В А Л А
про дозвіл на затримання з метою приводу

01 липня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

здійснюючи судовий розгляд в м. Біла Церква, у закритому судовому засіданні, обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000700, яке внесене до ЄРДР 25 січня 2013 року, відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, установив таке.

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
В судовому засіданні від 01 липня 2021 року, прокурором ОСОБА_3 заявлені клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу та про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вони мотивовані таким.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином.

В судовому провадженні ОСОБА_4 неодноразово порушував процесуальний обов`язок щодо явки в судові засідання, а саме: 23 червня 2020 року, 10 серпня 2020 року, в зв`язку із чим до нього застосовувалося грошове стягнення та привід, які результату не дали.

Також, ОСОБА_4 оголошувався в розшук та після встановлення місцезнаходження не з`явився знову, про причини неявки не повідомив.

Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобігти йому, з огляду на множинні факти ухилення ОСОБА_4 від суду, дані про його особу, можливо виключно застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для розгляду якого його необхідно затримати.

Процедура розгляду.
Згідно із ч. 2, 3 ст. 189 КПК України, суд розглядав клопотання прокурора ОСОБА_3 негайно, лише за його участю.

Встановлені судом обставини із посиланням на докази.
Згідно із обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 2 ст. 187 КК України, тобто у розбої, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчиненому за таких обставин.

25 січня 2013 року близько 16:40 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , маючи на меті заволодіння майном ОСОБА_6 , в тому числі шляхом нападу на останню, на автомобілі ВАЗ-21063, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_7 та яким, на підставі дозволу власника, керував ОСОБА_5 проїхали за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_6 з якою ОСОБА_5 був наглядно знайомий, так як наймав в 2012 році частину будинку для тимчасового проживання.

В подальшому ОСОБА_4 , діючи за попередньою домовленістю із ОСОБА_5 зайшов у подвір`я, пройшовши до будинку, розуміючи, що ОСОБА_6 може знаходитися вдома, постукав в двері.

Коли із будинку вийшла ОСОБА_6 він запитав у неї про те, чи можливо винайняти кімнату для проживання, на що ОСОБА_6 відповіла, що вільні кімнати будуть лише через тиждень. В цей час до них підійшов ОСОБА_5 , який затримався на вулиці біля автомобіля і ОСОБА_6 почала кричати на нього та запитала, коли він розрахується з нею за попередній час проживання у кімнаті, на що він відповів пізніше.

Відволікаючи увагу ОСОБА_6 та маючи намір на заволодіння майном останньої, вони попросили її показати кімнати, яку вона може здати. ОСОБА_6 провела ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , в частину будинку, яку вона здавала в оренду для проживання, показуючи їх.

Перебуваючи в коридорі зазначеної частини будинку ОСОБА_5 , реалізуючи свої попередні домовленості із ОСОБА_4 , маючи на меті заволодіння майном ОСОБА_6 схопив її за шию та почав душити. ОСОБА_4 стояв поряд та не заважав останньому, однак, коли зрозумів, що ОСОБА_5 намагається позбавити ОСОБА_6 життя, не очікуючи від нього таких дій, так як вони про це не домовлялися, а також злякавшись, вибіг із будинку і участі у подальших діях ОСОБА_5 не брав.

В цей час ОСОБА_5 , продовжуючи свій умисел на умисне вбивство для подальшого заволодіння майном, що не охоплювалося умислом ОСОБА_4 , з дроту від подовжувача електромережі, який знаходився у вищевказаній частині будинку, зробив петлю та накинувши на шию ОСОБА_6 стягнув і тримав до того часу поки вона не стала чинити опір та подавати ознаки життя.

Внаслідок таких протиправних дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження, у вигляді странгуляційної борозни, крововилив у м`які тканини навколо хрящів гортані, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію, як небезпечні для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Після чого ОСОБА_5 доводячи злочинний умисел до кінця, зірвав із ОСОБА_6 належні їй ювелірні вироби із золота, а саме сережки вагою 4,78 г., вартістю 2 485,60 грн. та ланцюжок вагою 7,03 г., вартістю 3 655,60 грн. та залишивши будинок пішов до автомобіля, який вони залишили біля домогосподарства, де вже знаходився ОСОБА_4 і разом із ним, залишили місце злочину.

Під час руху в автомобілі ОСОБА_5 показав ОСОБА_4 зірвані із ОСОБА_6 золоті вироби, а саме золоті сережки та ланцюжок. На запитання ОСОБА_4 про те, чи жива ОСОБА_6 повідомив, що вона жива та залишилася в будинку.

В подальшому, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , через свого знайомого здали ювелірні вироби якими заволоділи розбійним шляхом до ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований по АДРЕСА_2 , за що отримали грошові кошти в сумі 2 400 грн., які витратили на власні потреби.

Згідно із ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2020 року, до ОСОБА_4 застосоване грошове стягнення.

Відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2020 року, до ОСОБА_4 застосований привід.

Згідно із ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2021 року, ОСОБА_4 оголошений в розшук.

Відповідно до листа Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 23 березня 2021 року № 8034/109/1100/03-2021, розшук завершений, у зв`язку із встановленням місця знаходження ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 надав особисте зобов`язання про явку до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

В судове засідання від 01 липня 2021 року, ОСОБА_4 не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, що стверджується Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, номер відправлення 22 0.

Положення закону та мотиви, якими керувався суд при постановленні ухвали.
Суд зазначає, що згідно із ст. 186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Отже, розгляд клопотання, про застосування запобіжного заходу, без участі обвинуваченого не передбачений.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 189 КПК України, при вирішенні питання про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу, прокурор має довести, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Санкція ч. 2 ст. 187 КК України, передбачає покарання, у виді позбавлення волі від семи до десяти років із конфіскацією майна

Отже, згідно із п. 5 ч. 3 ст. 183 КПК України, ОСОБА_4 є особою, до якої може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд зазначає, що при вирішенні питання про застосування строку тримання обвинуваченого під вартою в суді на стадії судового провадження, значимим є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Це обумовлюється тим, що на цій стадії суд, не перевіряє обґрунтованість підозри, оскільки остання перестала існувати і на її заміну висунуте обвинувачення.

В свою чергу, обґрунтованість обвинувачення вирішується при ухваленні вироку, що визначено у ст. 368 КПК України.

Суд вважає, що прокурором ОСОБА_3 доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 в судові засідання від 23 червня 2020 року, 10 серпня 2020 року, не з`являвся.

Згідно із ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2020 року, до ОСОБА_4 застосоване грошове стягнення.

Відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2020 року, до ОСОБА_4 застосований привід.

Результату дані заходи не дали.

Згідно із ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2021 року, ОСОБА_4 оголошений в розшук.

Відповідно до листа Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 23 березня 2021 року № 8034/109/1100/03-2021, розшук завершений, у зв`язку із встановленням місця знаходження ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 надав особисте зобов`язання про явку до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Після розшуку, ОСОБА_4 в судове засідання від 01 липня 2021 року не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, що стверджується Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, номер відправлення 22 0.

В зв`язку із цим, суд вважає, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а досягнення мети запобіжного заходу визначеного у ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на поведінку ОСОБА_4 , відсутність у нього соціальних зв`язків, які заслуговують на довіру, адже він непрацюючий, неодружений, більш м`якими запобіжними заходами, аніж тримання під вартою, неможливе.

Таким чином, викладене, свідчить про те, що наявні підстави, передбачені ст. 189 КК України, для надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою приводу.

Натомість, відповідно до ч. 3 ст. 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

Отже, ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого має обмежений строк дії, який перевищує строк розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке без участі обвинуваченого не розглядається.

В зв`язку із цим, на даний час, підстав для розгляду питання щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, немає.

Керуючись ст. 189-191 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - залишити без розгляду.

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою приводу для розгляду клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - задовольнити.

Надати працівникам Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу.

Вказати, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

В разі затримання, доставити ОСОБА_4 , протягом 36 годин з моменту затримання, до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, за адресою: вул. Першотравнева, буд. 4 «а», м. Біла Церква.

Про затримання ОСОБА_4 повідомити прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , за адресою: вул. Шолом-Алейхема, буд. 36, м. Біла Церква.

Виконання ухвали доручити Білоцерківському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Згідно із ч. 5 ст. 191 КПК України, службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Встановити строк дії ухвали шість місяців, а саме з 01 липня 2021 року до 01 січня 2022 року, включно.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Ухвала втрачає силу з моменту: приводу обвинуваченого до суду, або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або добровільного з`явлення обвинуваченого до суду.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1