Код суду 233 Справа № 233/1478/21
Вирок
Іменем України
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ягідне Артемівського району Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, працездатного, не одруженого, який має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
23 грудня 2020 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_5 , який перебував на робочому місці - на території структурного підрозділу «Костянтинівське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Залізнична, 9, в ході виконання своїх службових обов`язків складача поїздів, виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить Акціонерному товариству «Українська залізниця». Реалізуючі свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, діючи умисно, таємно, з корисливого мотиву, шляхом вільного доступу, знаходячись в цеху СП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою: АДРЕСА_3 , викрав та поклав до мішку, який знаходився при ньому, наступне майно: брухт сталевий, вид 361, загальною-масою 0,0128 т, на суму 58 гривень 37 копійок; брухт сталевий, вид 3, загальною масою 0,0191 т, на суму 87 гривень 29 копійок; брухт сталевий, вид 500, загальною масою 0,001 т, на суму 4 гривні 51копійки; брухт сталевий, вид 501, загальною масою 0,0059 т, на суму 26 гривень 02 копійки; брухт сталевий, вид 1, загальною масою 0,0014 т, на суму 06 гривень 47 копійок, а всього на загальну суму 182 гривні 66 копійок. Після чого, з метою подальшого розпорядження викраденим майном, ОСОБА_5 вказаний мішок з викраденим брухтом сталевим переніс до огорожі СП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою: АДРЕСА_3 та перекинув за територію підприємства.
Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , знаходячись на робочому місці, під час виконання своїх службових обов`язків 24 грудня 2020 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, діючи умисно, таємно, з корисливого мотиву, шляхом вільного доступу, знаходячись на території СП «Костянтинівське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за адресою: АДРЕСА_3 , викрав та поклав у 3 мішки, які знаходились при ньому, вугілля кам`яне марки ДГ(13-100) загальною масою 0,1432 т, вартістю 2500 гривень за 1 тону, на загальну суму 358 гривень 00 копійок. Після чого, з метою подальшого розпорядження викраденим майном, вищевказані мішки з викраденим вугіллям кам`яним марки ДГ(13-100) ОСОБА_5 , переніс до огорожі СП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою: АДРЕСА_3 та перекинув за територію підприємства.
Відразу після цього, в цей же день та час, ОСОБА_5 , вищезазначені мішки з викраденим брухтом та вугіллям кам`яним помістив до свого автомобілю, який знаходився біля території СП «Костянтинівське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за адресою: АДРЕСА_3 та з викраденим майном з місця скоєння правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв Акціонерному товариству «Українська залізниця» матеріальну шкоду на загальну суму 540 гривень 66 копійок.
Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраданні чужого майна (крадіжка), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України.
30 березня 2021 року у даному кримінальному провадженні між представником потерпілого АТ «Українська залізниця» - ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Згідно з даною угодою представник потерпілого АТ «Українська залізниця» - ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 за спільною ініціативою, дійшли обоюдної згоди про укладення угоди про примирення, у якій відповідно до вимог ст.471 КПК України, виклали формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованого обвинувачення визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією його дій за ч.1 ст. 185 КК України.
Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені представнику потерпілого та обвинуваченому.
Розглядаючи, в порядку встановленому п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Так, відповідно до вимог ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, не заперечував проти затвердження даної угоди і призначення обвинуваченому узгодженого в угоді покарання.
Представник потерпілого АТ «Українська залізниця» - ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення, укладену між ним і ОСОБА_5 та призначити останньому узгоджене ними покарання, при цьому підтвердив, що йому роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення угоди та обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України, позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Додав, що шкода завдана кримінальним правопорушенням у розмірі 540 гривень 66 копійок відшкодована ОСОБА_5 в повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просив суд вказану угоду, укладену між ним та представником потерпілого, затвердити і призначити йому, узгоджене в угоді, покарання. При цьому обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Крім того зазначив, що відшкодував матеріальну шкоду в повному обсязі.
При вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком .
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з представником потерпілого ОСОБА_4 угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені в п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Крім того, представник потерпілого ОСОБА_4 в свою чергу цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Перевіряючи угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним положеннями ст. 65 КК України.
На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про примирення, укладеної між представником потерпілого АТ «Українська залізниця» - ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, заслухавши думку прокурора, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому його дії кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, за якою належить призначити йому, узгоджене сторонами угоди про примирення, покарання у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Згідно ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає - щире каяття.
Згідно ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Відомості про процесуальні витрати та заявлений цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 471- 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому, узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 березня 2021 року, покарання у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Речові докази 1 полімерний мішок з металобрухтом чорних металів, вагою 40, 2 кг., 1 полімерний мішок з вугіллям марки ДГ (13-100), вагою 45,8 кг., 1 полімерний мішок з вугіллям марки ДГ (13-100), вагою 40,8 кг., 1 полімерний мішок з вугіллям марки ДГ (13-100), вагою 56, 6 кг., які зберігаються в камері схову речових доказів ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області - повернути АТ «Українська залізниця», як законному володільцю.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1