Справа № 464/3529/21
пр.№ 1-кс/464/1019/21
У Х В А Л А

18 травня 2021 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна,

у с т а н о в и в:

У провадження Сихівського районного суду м.Львова надійшло клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Франківської окружної Прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, з метою збереження речових доказів.

У судове засідання дізнавач та прокурор не з`явилися. Дізнавач ОСОБА_3 подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

З метою запобіганню спробам перетворенню та відчуження об`єкта нерухомості клопотання розглядається без повідомлення власника майна на підставі ч.2 ст.172 КПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відділом поліції № 2 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене 09 березня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000140, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що квартира АДРЕСА_1 була переведена у нежитлове приміщення з порушенням вимог Житлового кодексу України, внаслідок чого було порушено їхні права та інтереси. 26.09.2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано квартиру АДРЕСА_1 . Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником зазначеної квартири є ОСОБА_5 . 26.09.2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_6 було зареєстроване нежитлове приміщення загальною площею 88,6 кв м за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101). Крім цього, 16.07.2020 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано квартиру АДРЕСА_1 . Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником зазначеної квартири є ОСОБА_5 . 18.07.2020 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області було здійснено реєстраційні дії, що виправлення права власності розділу реєстрації об`єкту нерухомого майна з житлового на нежитлове приміщення загальною площею 88,6 кв м за адресою: АДРЕСА_2 . На підставі висновку щодо технічної можливості використання житлової квартири як нежитлових приміщень, та відповідності будівельним нормам об`єкта нерухомого майна, серія та номер: 140720 ЛВ, виданий 14.07.2020 ТОВ «ІНВЕНТАРІ ГРУП» власником нежитлового приміщення залишилася ОСОБА_5 . Відповідно до заяви Львівської міської ради № 2901-вих-3614 від 20 січня 2021 року про кримінальне правопорушення, останньою не видавалось жодних дозвільних документів на відповідне переведення квартири АДРЕСА_1 у нежитлове приміщення.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на даний час нежитлове приміщення 1, загальною площею 88,6 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_3 , належить ОСОБА_5 .

Разом із тим, з метою збереження об`єкта у даному кримінальному провадженні, а також для забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, виникла процесуальна необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно, у цьому кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Підставою арешту майна, вилученому у цьому кримінальному провадженні, дізнавач зазначив забезпечення збереження речових доказів, а відтак згідно з приписом ч. 3 ст. 170 КПК України таке майно повинно відповідати критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на встановлені досудовим розслідуванням обставини та предмет доказування у цьому кримінальному провадженні наявні достатні підстави вважати, що квартира АДРЕСА_1 , була об`єктом кримінально протиправних дій, тобто це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Ураховуючи вищенаведене, внесене слідчим клопотання є достатньо обґрунтованим та відповідає вимогам ст.171 КПК України. З доводів, викладених ним у клопотанні вбачається, що арешт нерухомого майна є необхідним для забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки наявні ризики їх перетворення, відчуження. Підстав для відмови у задоволені клопотання, передбачені ч.1 ст.173 КПК України, відсутні. Тому, з урахуванням вимог ч.2 ст.173 КПК України, клопотання про арешт майна підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення № 1 за адресою: АДРЕСА_3 , загальнею площею 88,6 кв.м, що належить ОСОБА_5 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування.

У порядку ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1