1Справа № 335/7023/21 1-кс/335/3749/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинення кримінального правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

05.07.2021 ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаною скаргою, у якій просить згідно вимог ст. 214 КПК України, зобов`язати уповноважену особу Запорізької обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, викладені у його повідомленні про вчинений злочин від 16.06.2021, та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування скарги вказав, що 16.06.2021 він звернуся до Запорізької обласної прокуратури із повідомленням про злочин, у якому повідомив про вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 109-111, ст. 442, ст. 255, ч. 4 ст. 190 КК України посадовими особами Центрального об`єднання управління Пенсійного фонду.

Проте, всупереч вимогам ст. 214 КПК України, уповноваженою особою Запорізької обласної прокуратури, відомості за його повідомленням, станом на час подання скарги, до ЄРДР не внесені, що є неприпустимим.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав викладених у ній. Зазначив, що пенсійним фондом йому невірно нараховано пенсію, чим вчинено кримінальні правопорушення.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення скарги ОСОБА_3 заперечив, просив відмовити у задоволенні скарги. Зазначив, що до ЄРДР не були внесені відомості за зверненням ОСОБА_3 від 16.06.2021, оскільки вказане звернення не містить будь-яких відомостей про вчинення кримінальних правопорушень посадовими особами Центрального об`єднання управління Пенсійного фонду, у подальшому вказане звернення було направлено до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області для перевірки викладених у ньому обставин.

Заслухавши заявника та прокурора, дослідивши скаргу, додані до неї матеріали, та матеріали, надані ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за наслідками розгляду звернення ОСОБА_3 , слідчий суддя доходить до висновків, що у задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з таких обставин.

Як встановлено слідчим суддею, 17.06.2021 ОСОБА_3 подав до Запорізької обласної прокуратури повідомлення про вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 109-111, ст. 442, ст. 255, ч. 4 ст. 190 КК України посадовими особами Центрального об`єднання управління Пенсійного фонду. У повідомленні вказав прізвища осіб, та зазначив, що вказані посадові особи систематично порушують норми ст. 40 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 1 ст. 58 Конституції України, Постанови Кабінету міністрів України №637, №306, №919, №590, а докази вчинення вказаних кримінальних правопорушень будуть надані у ході досудового розслідування.

Запорізькою обласною прокуратурою, вказане повідомлення ОСОБА_3 направлено до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області для організації перевірки та прийняття рішення, відповідно до вимог чинного законодавтсва.

У ході розгляду повідомлення ОСОБА_3 , ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області не було встановлено складу та ознак кримінального правопорушення, у зв`язку із чим відомості до ЄРДР внесені не були, про що було складено лист, який направлено на адресу ОСОБА_3 .

Положеннями статті 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини 2 статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Згідно із ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (частина 1 статті 1 КК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1 КК України для здійснення цього завдання КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.
Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 11 КК України).
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.
Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).
Так, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 та 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).
Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
Такий висновок відповідає і Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_5 від 17 червня 2020 року, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.
Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.
Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.
Зі змісту повідомлення ОСОБА_3 , який було отримано 17.06.2021 Запорізькою обласною прокуратурою убачається, що останній стверджує про вчинення посадовими особами Центрального об`єднання управління Пенсійного фонду, прізвища та ініціали яких вказує у повідомленні, кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 109-111, ст. 442, ст. 255, ч. 4 ст. 190 КК України, а також порушення вказаними особами протягом 2011-2021 років норми ст. 40 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 1 ст. 58 Конституції України, Постанови Кабінету міністрів України №637, №306, №919, №590.
Разом з тим, повідомлення ОСОБА_3 містить лише перелік статей КК України, однак не міститься будь-яких відомостей, які ж саме дії були вчинені посадовими особами Центрального об`єднання управління Пенсійного фонду, які б свідчили про наявність ознак як кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 109-111, ст. 442, ст. 255, ч. 4 ст. 190 КК України, так і інших кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена КК України.
За таких обставин, попередньо оцінивши повідомлення ОСОБА_3 , слідчий суддя доходить до висновку, що воно не місять жодних даних, які би вказували на те, що в діях посадових осіб Центрального об`єднання управління Пенсійного фонду наявний склад будь-якого кримінального правопорушення, передбаченого КК України.
Таким чином, повідомлення ОСОБА_3 не містить жодних фактів, які б вказували на вчинення кримінальних протиправних дій співробітниками Центрального об`єднання управління Пенсійного фонду, у свою чергу це повідомлення містить лише думку та твердження заявника про вчинення вказаними особами кримінальних правопорушень. Отже, подане 17.06.2021 до Запорізької обласної прокуратури повідомлення не може вважатись повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для внесення відомостей за цим повідомленням до ЄРДР.
Враховуючи, що скарга ОСОБА_3 містить виключно його власні міркування та припущення щодо вчинення кримінального правопорушення співробітниками Центрального об`єднання управління Пенсійного фонду, та не містить об`єктивних даних про вчинення вказаними особами кримінального правопорушення, то дії Запорізької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не суперечать вимогам ст. 214 КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги, а відтак доходить до висновку, що скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинення кримінального правопорушення залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 27 липня 2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1