УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області підполковника поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 23.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України, -
в с т а н о в и в:
Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області підполковник поліції ОСОБА_3 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 23.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України
У клопотанні слідчий вказує, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 23.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України.
В клопотанні вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до інформації, одержаної з Єдиного реєстру адвокатів України, ОСОБА_4 отримав свідоцтво № 4960 про право на зайняття адвокатською діяльністю, видане 24.04.2012 ІНФОРМАЦІЯ_1 -дисциплінарною комісією адвокатури. Згідно з відомостями з Єдиного реєстру адвокатів України право на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_4 зупинено згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 21.02.2018 у зв`язку із отриманням ОСОБА_4 права на здійснення діяльності приватного виконавця. ОСОБА_4 , згідно з протоколом Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців № 16 від 12.06.2017, отримав право на здійснення діяльності приватного виконавця, та в подальшому отримав посвідчення приватного виконавця № 0049 від 20.06.2017. Відповідно до ст. 16 Закону України № 1403-VIII від 02.06.2016 «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі Закон № 1403-VIII) ОСОБА_4 як приватний виконавець уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом. Приватний виконавець, здійснюючи професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, наділений повноваженнями, визначеними Законом України № 1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження», (далі Закон № 1404-VIII), зокрема, щодо винесення постанови про відкриття, закінчення виконавчого провадження, накладення, зняття арешту з майна боржника. Крім того, на приватного виконавця поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (пп. «б» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону). Відповідно до ст. 31 Закону № 1403-VIII за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді, зокрема, відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.
Таким чином, стягнення основної винагороди приватного виконавця за рішеннями майнового характеру вже після завершення виконавчого провадження (в тому числі в разі, скасування рішення, яке підлягало виконанню або закінчення виконавчого провадження тощо) за умови, що стягнення за рішенням фактично не відбулося, є неможливим в силу положень статті 31 Закону № 1403 та пункту 19 Порядку, оскільки приватний виконавець зобов`язаний вирахувати розмір основної винагороди пропорційно від фактично стягнутої суми
При цьому, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 04.09.2020 отримав у позику від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 40 000 (сорок тисяч) доларів США, що на день укладання договору за офіційним курсом ІНФОРМАЦІЯ_2 складає 1107632 (один мільйон сто сім тисяч шістсот тридцять дві) гривні 00 копійок, у зв`язку з чим складений письмовий договір позики від 04.09.2020, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7 у м. Києві. Відповідно до вказаного договору позика надавалась строком 10 календарних днів та підлягала поверненню в строк до 13.09.2020. З метою стягнення боргу ОСОБА_6 звернувся з виконавчим написом нотаріуса від 01.10.2020, який зареєстрований за № 1374, до приватного виконавця ОСОБА_4 , який відкрив виконавче провадження № 63443230 та здійснив накладення арешту на все майно ОСОБА_5 , зокрема будинок та автомобіль. У зв`язку з повним погашенням заборгованості, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулись до приватного нотаріуса ОСОБА_7 , у зв`язку з чим остання повідомила листом №307/01-16 від 30.12.2020 про скасування виконавчого напису відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». З метою закінчення виконавчого провадження № 63443230 та скасування арешту з майна, належного ОСОБА_5 , останній 23.03.2021 приблизно о 12 годині 00 хвилин звернувся до приватного виконавця ОСОБА_4 з проханням виконати вказані дії, передавши йому оригінал листа №307/01-16 від 30.12.2020, виданий приватним нотаріусом ОСОБА_7 . Під час розмови, яка відбулась між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , у приміщенні офісу за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 здійснює свою професійну діяльність, останній, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, розуміючи, що виконавчий збір у вказаному виконавчому провадженні не стягується, висунув вимогу ОСОБА_5 щодо необхідності передачі ОСОБА_4 нібито «виконавчого збору» в сумі 2000 доларів США. 13.04.2021 року приблизно о 20 годині 00 хвилин у ході телефонної розмови, яка відбулась між ОСОБА_5 та приватним виконавцем ОСОБА_4 , останній, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_5 , не маючи права на отримання винагороди приватного виконавця, повторно оголосив суму неправомірної вигоди в розмірі 2000 доларів США за винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 63443230 та зняття арешту з майна ОСОБА_5 , а також повідомив, що у разі ненадання вказаної суми неправомірної вигоди, він не буде вчиняти дії, пов`язані зі складанням постанови про закриття виконавчого провадження № 63443230, порушуючи законні права та інтереси ОСОБА_5 у сфері права вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном, гарантованого ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 41 Конституції України, ст. 321 Цивільного кодексу України.
Аргументуючи клопотання слідчий вказує, що Усвідомлюючи злочинність дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернувся із заявою про злочин до правоохоронних органів 23.03.2021 та у подальшому діяв під їх контролем. 16.04.2021 року об 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 за вказівкою ОСОБА_4 прибув до приміщення його офісу за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, поєднаного з вимаганням такої вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів, здійснюючи професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг та з метою особистого збагачення, в порушення вимог ч. 14 ст. 31, ч. 3 ст. 45 Закону № 1403, ч. 7 ст. 27, ч. 1 ст. 48 Закону № 1404-VIII, пункту 19 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 № 643, одержав неправомірну вигоду для себе від ОСОБА_5 в сумі 2000 доларів США, що станом на 16.04.2021 згідно офіційно курсу НБУ складає 55918 (п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень 40 копійок, за винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 63443230 та скасування арешту майна, належного ОСОБА_5
16.04.2021 року о 14 годині 06 хвилин, в порядку статті 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України ОСОБА_4 був затриманий уповноваженими працівниками правоохоронних органів.
17.04.2021 року о 02 годині 30 хвилин ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України.
Слідчий зазначає, що з метою отримання інформації та копій електронних файлів (електронних копій документів, поданих у паперовій формі, та документів в електронній формі, на підставі яких проведено дії), які завантажувалися приватним виконавцем виконавчого округу Київської області було направлено запит в порядку ст. 93 КПК України до ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Розглянувши даний запит, на адресу слідчого управління ГУНП в Київській області було направлено лист із відмовою у наданні матеріалів.
Клопотання мотивоване тим, що що підозрюваний та інші особи які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення могли користуватись мобільним терміналом в якому працював наступний абонентський номер: НОМЕР_1 , оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та вказана інформація може бути використаною для проведення повного та неупередженого досудового розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений та встановлення істини в даному кримінальному провадженні, а тому виникла необхідність в отриманні доступу до інформації, яка знаходиться у ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , щодо мобільного НОМЕР_1 , із зазначенням сім-карти, часу, дати та місця її активізації у вищевказаному мобільному терміналі, дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій, їх адресу, адресу місцеперебування абоненту зазначеного телефонного номеру в момент кожного вхідного/вихідного телефонного з`єднань та вхідних /вихідних SMSповідомлень, інформацію про GPRS-трафік, з урахуванням нульових дзвінків вказаного номеру телефону, а також отримання абонентом послуг, їх тривалості, маршрутів передавання в період часу з 01.12.2020 року по 01.05.2021 року.
В судове засідання ініціатор клопотання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання клопотання в повному обсязі.
Представники осіб, у володінні яких перебувають речі та документи, в судове засідання не викликались з урахуванням положень ч.2 ст.163 КПК України.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення клопотання, здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до наступного.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 23.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України.
За положеннями ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
В свою чергу ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Приписами ст. 26 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ч.ч.1, 4 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, при цьому для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Положеннями до ч. 6 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя зобов`язаний перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, врахувати докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, які мають бути надані ініціатором клопотання.
В даному випадку, досліджуючи інформацію викладену у клопотанні, відомості, які містяться у матеріалах клопотання, слідчий суддя позбавлений можливості вважати, що таке втручання у права особи є виправданим і можливим в межах даного кримінального провадження

Всупереч вимог п.1 ч.2 ст.160 КПК України, із наданого клопотання не виявляється можливим встановити, яке відношення мають зазначений у клопотанні телефонний номер, до кримінального провадження в межах якого подається клопотання.

В порушення вимог п.п. 5, 6, 7 ч. 2 ст. 160 КПК України слідчим не було доведено, що документи, до яких він просить тимчасовий доступ, самі по собі або в сукупності з іншими документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР, як і не містять такої інформації матеріали клопотання.

Також, клопотання не містить доказів, що вказаний у клопотанні телефонний номер належить зазначеній особі та не містять такої інформації долучені до клопотання матеріали.

На підставі вищевикладеного, враховуючи надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що правові підстави для задоволення клопотання слідчого відсутні.

За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст. 22, 26, 131, 132, 159, 160, 163, 562 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
В задоволені клопотання, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: