Справа № 296/9470/20
Вирок
Іменем України

22 березня 2021 року Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

адвоката: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

потерпілих : ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

представника потерпілого

ОСОБА_7 : ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0003535 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Кошляки Попільнянського району Житомирської області, не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2020 р. близько 02 години 58 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем «Nissan AImera» номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи рух по ділянці проїзної частини вул. Велика Бердичівська поблизу буд. №81 у м.Житомирі в напрямку від вул. Довженка до вул. Гагаріна, в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, порушуючи вимоги п. 11.3 зазначених Правил, здійснюючи рух на дорозі із двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та як наслідок допустив зіткнення з екскаватором ЕО-4321, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , який здійснював рух у зустрічному напрямку.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Nissan Aimera» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді вдавленого перелому кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під м`які мозкові оболонки, переломів ребер, забою легень та серця, розмізження печінки, синців, саден, ран тіла, які складають тупу сукупну травму тіла, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, знаходяться в причинному зв`язку зі смертю.

Крім цього, в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Nissan Aimera» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо черепно-мозкової травми: множинних переломів кісток склепіння черепа, основи черепа, кісток лицьового черепа; геморагічного забою; посттравматичного субарахноїдального крововиливу (наявність крові між павутинною та м`якою оболонками головного мозку); пневмоцефалїї (наявність повітря всередині черепа), закритої травми грудної клітки правобічного пневмотораксу (наявність вільного повітря в плевральній порожнині), забою легень, які в своїй сукупності складають тупу поєднану травму тіла та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Так, необережні дії ОСОБА_5 , які виразились в порушенні ним вимог пунктів 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 та смерті потерпілого ОСОБА_10 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному та пояснив, що під час дорожньо-транспортної пригоди дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння та порушив вимоги правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася дана ДТП. У вчиненому щиро розкаявся, публічно попросив вибачення у потерпілого, прохав суд не позбавляти його волі.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 15.09.2020 р. йому зателефонувала слідча та повідомила про те, що сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої загинув його син ОСОБА_10 . Будь-яких претензій до обвинуваченого він не має, на суворості покарання не наполягає, прохає не позбавляти його волі. Також зазначив, що завдана шкода обвинуваченим йому відшкодована в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 15.09.2020 р. у нічний час він та його товариш ОСОБА_10 в якості пасажирів перебував в автомобілі «Nissan AImera», за кермом якого перебував їхній товариш ОСОБА_11 та рухалися по вул. В. Бердичівська в м. Житомирі, він сидів на задньому сидінні автомобіля. Обставин ДТП він не пам`ятає через отриману травму. Будь-яких претензій до ОСОБА_12 він не має, на суворості призначеного покарання не наполягає, прохає не позбавляти обвинуваченого волі. Також зазначив, що завдана шкода обвинуваченим йому відшкодована в повному обсязі.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміють обвинувачений, інші учасники судового провадження, і які ніким не оспорюються.

Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілих та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як необережній дії, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_6 та спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілим.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, за яких вчинений злочин, в тому числі і ті обставини, які пом`якшують покарання. Дотримання цих вимог з приводу загальних засад призначення покарання необхідне, оскільки саме за допомогою них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно положень статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Виходячи зі змісту ст. 75 КК України її положення застосовуються лише у тому випадку, коли суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, має обґрунтовані підстави дійти висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування призначеного покарання.

Також згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд виходить не тільки із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, а й з надання можливості засудженому виправитись та запобігти вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання суд врахував необережну форму вини обвинуваченого, яка свідчить про те, що в будь-якому випадку, вчиняючи даний тяжкий злочин, не бажав настання тяжких наслідків, і за жодних обставин не хотів позбавляти когось життя. Також суд врахувує пом`якшуючі обставини та дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, за місцем навчання, роботи та проживання характеризується виключно позитивно, згідно досудової доповіді ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, добровільно відшкодував завдану шкоду потерпілим, що підтверджується відповідними розписками, що є обставинами, які пом`якшують покарання, публічно попросив вибачення у потерпілих, які не наполягали на суворості призначеного покарання та прохали суд не позбавляти обвинуваченого волі.

На переконання суду, встановлені обставини свідчать про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому обирає йому покарання із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Також слід призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки, оскільки на переконання суду воно є обґрунтованим, відповідає вимогам ст. 65 КК України, визначене з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, даних про особу обвинуваченого та конкретних обставин справи.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого процесуальні витрати на проведення експертиз.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 394 КПК України, ст. ст. 75, 76 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строк 3(три) роки.

Початок відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами рахувати з моменту вилучення у ОСОБА_5 посвідчення водія.

Застосувати до ОСОБА_5 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного основного покарання з випробовуванням, якщо він протягом 3-х років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ч.1 ст.76 КК України в період випробувального терміну покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити у вигляді особистого зобов`язання

Речові докази: автомобіль «Nissan AImera» номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тримання ТЗ УЛМТЗ ГУ НП в Житомирській області, після набрання вироком чинності, повернути власнику ОСОБА_5 ; екскаватор ЕО-4321, номерний знак НОМЕР_2 та мобільний телефон «Iphone 7», повернуті на зберігання законним володільцям залишити останнім.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 5066 (п`ять тисяч шістсот шість) гривень.

Арешт на автомобіль марки «Nissan AImera» номерний знак НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , який був накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 15.09.2020 р., після набрання вироком чинності, скасувати.

Арешт на екскаватор ЕО-4321, номерний знак НОМЕР_2 , що згідно свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 , належить на праві власності КП «Житомирводоканал», який був накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16.09.2020 р., після набрання вироком чинності, скасувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1