Провадження № 1-кп/643/786/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.05.2021
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_3
розглянувши клопотання про арешт майна до початку судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000044 від 15.01.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
До Московського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України.
Ухвалою від 08.04.2021 року обвинувальний у кримінальному провадженні був призначений до судового розгляду, але до початку судового розгляду 29.04.2021 року була подана потерпілим заява про збільшення позовних вимог та заява про забезпечення позову шляхом накладання арешту на автомобіль ВАЗ 2107, д.з. НОМЕР_1 , зареестрований на ОСОБА_4 . У судовому засіданні за участі обвинуваченого та його захисника 29.04.2021 року заява про забезпечення позову була повернута потерпілому (цивільному позивачеві) без розгляду, оскільки не відповідала вимогам Кримінально-процесуального кодексу України.
25.05.2021 року потерпілим ОСОБА_5 було подано клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. 171 КПК України.
У судовому засіданні 25.05.2021 року, в якому був присутній прокурор, потерпілий та його представник, а також захисник обвинуваченого судом було поставлено на обговорення питання про можливість розгляду даного клопотання за відсутності обвинуваченого, який подав заяву про відкладення судового засідання, яке призначене на 25.05.2021 року на іншу дату, у зв`язку із захворюванням та знаходженням на самоізоляції. Заява обвинуваченого про відкладення була подана у день судового засідання 25.05.2021 року ним особисто через канцелярію суду без будь-яких підтверджуючих документів свого хворобливого стану або факту знаходження на самоізоляції. Суд вислухавши думку учасників процесу на місці ухвалив відкласти розгляд клопотання про арешт майна на два дні, тобто на 27.05.2021 року з метою надання можливості ознайомитися із поданим клопотанням обвинуваченому та його захиснику, який був присутній у залі судового засідання під час вирішення цього питання, але за два дні з 25.05.2021 року по 27.05.2021 року не прибув до суду для ознайомлення із зазначеним клопотанням, натомість подав заяву від 27.05.2021 року про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із знаходженням у цей день в іншому судовому процесі у Богодухівському районному суді Харківської області, однак копій підтверджуючих документів до суду не надав. У заяві просив розгляд клопотання віднести на розсуд суду. Також у заяві зазначив, що клопотання про арешт на майно він та його клієнт не отримували, хоча заяв про ознайомлення із вказаним клопотанням до суду не подавав.
Потерпілий та його представник з`явилися у судове засідання, клопотання про арешт майна підтримали та просили суд його задовольнити.
Прокурор у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив суд розглядати клопотання про арешт майна за його відсутності та вважав за можливе задовольнити вищезазначене клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 333 КПК України - Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 172 КПК України - Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Обвинувачений у судове засідання не зявився був повідомлений через свого захисника про дату та час розгляду клопотання. Судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочався та проводиться розгляд виключно клопотання про арешт майна.
На судовому засіданні від 29.04.2021 року представником потерпілого та потерпілим піднімалось питання про арешт майна автомобілю, який належить обвинуваченому, але через те, що клопотання було неналежним чином оформлене, представник потерпілого заявив клопотання про перерву у судовому засіданні для надання часу на підготовку вказаного клопотання, тобто обвинуваченому було завчасно відомо про той факт, що потерпілий та його представник будуть заявляти у судовому засіданні клопотання про арешт майна - автомобілю, який належить обвинуваченому. Однак обвинувачений 25.05.2021 року подав через канцелярію суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою та знаходженням на самоізоляції без надання підтверджуючих документів. Отже, обвинувачений у хворобливому стані самостійно здав клопотання до канцелярії суду за наявності у нього захисника, який був присутній у судовому засіданні в той день, що свідчить про неповажні причини неявки до судового засідання на якому мало б вирішуватись питання про арешт його автомобілю, що може свідчити про його намір приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження даного автомобілю.
За таких обставин, судом було прийняти рішення про проведення судового розгляду клопотання про арешт майна без участі обвинуваченого та його захисника, які були повідомлені про час та дату судового розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Даний автомобіль не був визнаний в якості речового доказу під час досудового розслідування та на нього не накладався арешт, також суд бере до уваги, що обвинувачений на даному автомобілі скоїв кримінальне правопорушення, чим завдав матеріальних збитків потерпілому. Потерпілим був заявлений цивільний позов про відшкодування збитків завданих злочином, на суму більше 100 000 грн.
Оскільки суд, вирішує питання вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, з метою дотримання строків розгляду клопотання про арешт майна, яке повинно бути розглянути впродовж двох днів з моменту його надходження, суд керувався ст. 172 КПК України, оскільки це спеціальна норма щодо вирішення цього питання, тому суд керувався тим, що неявка осіб, які беруть участь при вирішенні цього питання не перешкоджає суду розглянути саме клопотання про арешт майна, судовий розгляд під час вирішення цього клопотання не здійснювався.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України Завданням арешту майна є запобігання можливості його відчуження, пошкодження, псування, знищення.
З клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. Під час розгляду питання про застосування арешту майна сторони повинні надати слідчому судді, суду докази обставин, на які вони посилаються ( ч. 5 ст. 132 КПК України). Цивільний позивач має вказати докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди (ч. 3 ст. 171 КПК України).
Як зазначає потерпілий у своєму клопотанні та його представник необхідність застосування арешту вказаного майна полягає у забезпеченні цивільного позову, де вони є цивільними позивачами.
З контексту ч. 1 ст. 170 КПК України випливає, що арешт може бути накладено виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого або особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.
При вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб та як зазначено у статті 171 КПК України Вказати - перелік майна, на яке накладено арешт; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.
Відповідно до ч.8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Оскільки, ціна позову складає 101 626,10 грн., з яких матеріальна шкода 1626,10 грн., 100 000 грн. моральна шкода, потерпілий та його представник просять суд накласти арешт на автомобіль, вартість якого на думку суду, не перевищує ціну позову і є співмірною розміру шкоди, зазначеної у цивільному позові, враховуючи вимоги ч.8 ст. 170 КПК України, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання про накладення арешту на автомобіль.
Згідно матеріалів кримінального провадження, автомобіль марки «ВАЗ-21703», номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним накласти арешт на майно на вищевказаний автомобіль з метою забезпечення позову в рамках кримінального провадження.
Роз`яснити обвинуваченому, що він може звернутися до суду з заявою про скасування арешту майна, у разі якщо він не був присутній під час розгляду клопотання про арешт майна та в інших випадках, передбачений ст. 174 КПК України, або оскаржити ухвалу про арешт майна до Харківського апеляційного суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. 172, 333, 350, 372, 395 КПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання потерпілого ОСОБА_5 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ-21703», номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права на його відчуження та розпорядження.
Заборонити власнику автомобілю марки «ВАЗ-21703», номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відчуження та розпорядження автомобілем до скасування арешту.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду.
Повний текст ухвали складений 27 травня 2021 року.
Суддя - ОСОБА_1