Провадження №11-сс/991/310/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:

головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження: адвокат ОСОБА_5 в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - «ДЕВОЛІА ІСТЕЙТ ЛЛП», прокурор ОСОБА_6 ,

розглянула в судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна, компанії «ДЕВОЛІА ІСТЕЙТ ЛЛП», - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.11.2016 про арешт майна за клопотанням сторони обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000507 (справа № 757/56268/16-к).

Історія провадження

1.17.11.2016 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні № 0000507 (справа № 757/56268/16-к) (далі також - ухвала слідчого судді) задоволено клопотання сторони обвинувачення про арешт нерухомого майна.

2.29.04.2021 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах компанії «ДЕВОЛІА ІСТЕЙТ ЛЛП» на ухвалу слідчого судді (далі - апеляційна скарга).

3.19.05.2021 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшли доповнення до апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах компанії «ДЕВОЛІА ІСТЕЙТ ЛЛП» на ухвалу слідчого судді з додатками (надані на запит адвоката ОСОБА_5 завірені адвокатом ОСОБА_7 копії матеріалів справи № 757/56268/16-к на 103 арк.).

Зміст та мотиви оскаржуваної ухвали

4.Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора та вирішено накласти арешт на нерухоме майно, у тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 2211,3 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 (далі - будинок чи будівля) та земельну ділянку площею 0,0609 га за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки :76:013:0034, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 (далі - земельна ділянка).

5.Слідчий суддя обґрунтував задоволення клопотання прокурора тим, що: (1) у кримінальному провадженні № 0000507 про підозру ОСОБА_8 не повідомлялось, оскільки до компетентних органів Угорщини у зв`язку із його екстрадицією з цієї держави до України спрямовано запит про надання згоди на притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів, передбачених частиною 3 статті 27 - частиною 5 статті 191, частиною 3 статті 27 - частиною 3 статті 209, частиною 3 статті 27 -частиною 2 статті 366 КК; (2) у цьому ж кримінальному провадженні ПАТ «Родовід Банк», 99,9 % статутного капіталу якого перебувають у власності держави України, визнано потерпілим, та його представником заявлено до ОСОБА_8 цивільний позов про стягнення завданої в результаті вчинення злочину майнової шкоди на суму 301,6 мільйонів гривень (еквівалент 37,75 млн. доларів США на час вчинення злочину); (3) органом досудового слідства встановлено дати зняття коштів у готівковій формі з рахунків, відкритих у ПАТ «Альфа-Банк» на ім`я ОСОБА_9 , та передачі їх у цей же день ОСОБА_10 (довірена особа ОСОБА_8 ) з метою їх перерахування на рахунки компаній-нерезидентів у сумі 24 900 000 доларів США; (4) під час досудового розслідування в індивідуальних банківських сейфах, відкритих на родичів ОСОБА_8 , вилучено реєстраційні документи компаній-нерезидентів, а саме «Ledoen Holdings Ltd», реєстраційний номер НЕ 285234, «Meganom Development Inc», реєстраційний номер 705328 та «Aerotech Management Limited», реєстраційний номер 1714175, що підтверджує їх підконтрольність та підозрюваному ОСОБА_8 ; (5) згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань учасником у ТОВ «ХК Київреставратор», ТОВ «Фінансово-інвестиційна компанія «Старе місто» та ТОВ «Терен» є компанія «Ledoen Holdings Ltd», кінцевим власником якої є ОСОБА_8 в особі ОСОБА_11 ; (6) протягом липня-вересня 2011 року ОСОБА_8 виключно за рахунок коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно-небезпечних протиправних діянь, було організоване придбання на ім`я ОСОБА_9 часток (100 % статутного капіталу) в статутному капіталі ТОВ «ХК Київреставратор», ТОВ «Фінансово-інвестиційна компанія «Старе місто» та ТОВ «Терен», завдяки чому ОСОБА_8 отримав можливості щодо реального розпорядження рядом об`єктів нерухомості, у тому числі житловим будинком на АДРЕСА_1 ; (7) протягом 2014-2016 років ОСОБА_8 з метою подальшого маскування незаконного походження коштів, за рахунок яких ним було надбане вищевказане нерухоме майно, організував вчинення низки послідовних правочинів з формальної передачі права власності на корпоративні права ТОВ «ХК Київреставратор», ТОВ «Фінансово-інвестиційна компанія «Старе місто» та ТОВ «Терен» та вищевказане нерухоме майно на користь кількох юридичних та фізичних осіб, зокрема, ГО «Український нагляд», ТОВ «ЛЄДОЄН ХОЛДІНГ ЛТД», ТОВ «Тімор Лімітед», ТОВ «Інсана Груп», ТОВ «Меріта ЛТД», компанія «ІНДАСТРІАЛ ЕССЕТС ХОЛДИНГ ЛТД», компанія «Деволіа Істейт ЛЛП», «Макс Інвестмент Лайн Лтд»; (8) оскільки вони (компанії та належне їм нерухоме майно) були придбані за рахунок коштів, одержаних внаслідок вчинення ОСОБА_8 суспільно небезпечних протиправних діянь, корпоративні права в статутних капіталах ТОВ «ХК Київреставратор», ТОВ «Фінансово-інвестиційна компанія «Старе місто» та ТОВ «Терен» мають вважатися речовими доказами в розумінні частини 1 статті 98 КПК; (9) існують підстави, передбачені частиною 3 статті 170 КПК, та ризики, передбачені частиною 2 цієї ж статті (приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження), що дають підстави для арешту відповідних корпоративних прав та нерухомого майна.

Вимоги і доводи апеляційної скарги

6.В апеляційній скарзі висловлені вимоги: (1) поновити строк апеляційного оскарження; (2) скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.11.2016 в частині накладення арешту на будівлю та земельну ділянку.

7.Вимоги апеляційної скарги мотивовані таким: (1) за інформацією Печерського районного суду м. Києва досудове розслідування кримінального провадження № 0000507, в межах якого накладено арешт на майно апелянта, здійснюється Національним антикорупційним бюро України (далі - НАБУ); (2) компанія «ДЕВОЛІА ІСТЕЙТ ЛЛП» (DEVOLIA ESTATE LLP, зареєстрований офіс за адресою: 65 Комптон Стріт, м. Лондон, ECIV 0BN, Англія, Сполучене Королівство) не є учасником жодних кримінальних проваджень, зокрема і згаданого вище; (3) компанія набула нерухоме майно на законних підставах (договір купівлі-продажу житлового будинку від 05.11.2016, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , зареєстрований в реєстрі за № 977, договір купівлі-продажу від 05.11.2016 земельної ділянки за цією ж адресою площею 0,0609 га, кадастровий номер 800000000:76:013:0034), що може вказувати на необґрунтованість арешту; (4) вказані договори не розірвані, не визнані судом недійсними, нікчемними, не укладеними тощо; (5) за період перебування майна під арештом (більше 4 років), органом досудового розслідування на адресу компанії-власника майна не надсилалися запити про надання інформації, не здійснювався тимчасовий доступ до речей та документів, не здійснювалися ні допити, ні інші слідчі (процесуальні) дії; (6) щодо строку апеляційного оскарження апелянт вважає, що він не є порушеним, оскільки оскаржувана ухвала прийнята без повідомлення власника майна, а про арешт він дізнався з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 253953718 від 22.04.2021, проте просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, вважаючи наведені обставини поважною причиною його пропуску.

8.Доповнення до апеляційної скарги містять також такі аргументи: (1) апелянт не тільки формально володіє, але й виконує свої обов`язки як платника податку щодо плати за землю та податку на нерухоме майно; (2) компанія «ДЕВОЛІА ІСТЕЙТ ЛЛП» не згадується у витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000507, доданому до клопотання про арешт майна як причетна до вчинення кримінального правопорушення; (3) з одного боку орган досудового розслідування, який просив накласти арешт на майно компанії, опосередковано заявив про її причетність до вчинення кримінально караних діянь (через нібито-то використання компанії ОСОБА_8 для легалізації незаконно зароблених грошей шляхом «формального» (як зазначає прокурор у клопотанні) переведення прав власності на арештовані об`єкти на компанію ДЕВОЛІА ІСТЕЙТ ЛЛП), а з іншого, за тривалий період часу не спромігся вчинити будь-яких дій, передбачених КПК, направлених на встановлення обставин придбання нерухомого майна, допиту керівництва та/або працівників компанії, витребування документів тощо, а головне, для отримання доказів, які б підтверджували голослівні твердження, викладені в клопотанні про арешт майна; (4) належне апелянту нерухоме майно, арештоване оскаржуваною ухвалою слідчого судді, не відповідає критеріям речових доказів; (5) до клопотання про арешт майна не додано жодного доказу, який би підтверджував відповідність будівлі критеріям речового доказу, встановленим в статті 98 КПК; (6) до клопотання прокурора не долучалась і постанова про визнання будинку та земельної ділянки речовими доказами; (7) в ухвалі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 07.10.2020 у справі № 757/56268/16-к (провадження № 11-сс/991/777/20), прийнятої за результатом розгляду апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді, зазначено, що прокурор визнав, що дійсною метою застосування арешту була необхідність забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні та конфіскації майна як міри покарання; (8) стосовно апелянта провадження не здійснювалося і не здійснюється, тому відсутні підстави вважати, що суд може застосувати до цієї юридичної особи такий захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна; (9) власник арештованого майна не несе в силу закону чи договору матеріальну відповідальність за шкоду, завдану діями особи, яку прокурор називав підозрюваним, тому відсутні й підстави для арешту майна компанії за пунктом 4 частини 2 статті 170 КПК; (10) прокурор у своєму клопотанні фактично стверджував, що придбання компанією ДЕВОЛІА ІСТЕЙТ ЛЛП нерухомого майна було формальним та організованим ОСОБА_8 з метою маскування незаконного походження його коштів, втім до клопотання не додано жодного доказу, який би підтверджував це твердження, а також зв`язок ОСОБА_8 з цією компанією, можливості його впливу на її діяльність; (11) до клопотання про арешт майна додане повідомлення про підозру ОСОБА_8 в іншому кримінальному провадженні, крім того зазначено, що в цьому кримінальному провадженні про підозру йому не повідомлялось через надсилання запиту до компетентних органів Угорщини про надання згоди на притягнення його до кримінальної відповідальності; (12) долучені до клопотання прокурора цивільні позови заявлені в іншому кримінальному провадженні і вони не містять згадок про компанію-апелянта; (13) час розгляду клопотання в судовому засіданні (5 хвилин) слідчим суддею свідчить про формальний підхід до його розгляду.

Позиції учасників провадження

9.У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

10.Прокурор ОСОБА_13 заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив залишити її без задоволення.

11.Інші учасники судового провадження в судове засідання не прибули та не надали Суду свої позиції щодо апеляційної скарги. Враховуючи, що такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, то їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду (частина 4 статті 405 КПК).

Оцінка та мотиви Суду

12.Враховуючи вимоги і доводи апеляційної скарги та правову позицію, висловлену в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, Суд повинен перевірити: (1) наявність підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, у разі прийняття Судом рішення про поновлення строку апеляційного оскарження (2) доводи апеляційної скарги щодо правових підстав накладення арешту на майно (у цьому контексті основним питанням є те, чи наявні достатні підстави вважати, що житловий будинок на АДРЕСА_1 та земельна ділянка за цією ж адресою у цьому провадженні відповідає критеріям речового доказу, які зазначені у статті 98 КПК).

(1) Щодо клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді

13.Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення (пункт 3 частини 2 статті 395 КПК).

14.Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (абзац 2 частини 3 статті 395 КПК).

15.Оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без виклику особи, яка її оскаржує. Доказів отримання скаржником копії ухвали слідчого судді матеріали провадження не містять.

16.Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 04.11.2019 (справа № 760/12179/16-к) прийшла до висновку, що за змістом абзацу 2 частини 3 статті 395 КПК, якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватись з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення.

17.В апеляційній скарзі зазначено, що представник компанії «ДЕВОЛІА ІСТЕЙТ ЛЛП» - адвокат ОСОБА_5 випадково дізнався про ухвалу слідчого судді з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 253953718 від 22.04.2021, а копія оскаржуваного судового рішення офіційно так і не надсилалася на адресу компанії та не вручалася її представнику в інший спосіб.

18.Із урахуванням викладеного, Суд приходить до висновку, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді для адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах компанії «ДЕВОЛІА ІСТЕЙТ ЛЛП», не є пропущеним, отже не має підстав для його поновлення, а апеляційна скарга підлягає апеляційному розгляду.

(2) Щодо доводів апеляційної скарги по суті

19.Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги (частина 1 статті 404 КПК).

20.Враховуючи вимоги і доводи апеляційної скарги, правову позицію, висловлену в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, Суд повинен перевірити доводи апеляційної скарги щодо правових підстав накладення арешту на майно, яке відповідно до мотивувальної частини ухвали слідчого судді належить компанії «ДЕВОЛІА ІСТЕЙТ ЛЛП» (Англія, Лондон), а саме (1) житловий будинок площею 2 211,3 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; (2) земельну ділянку площею 0,0609 га за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки :76:013:0034, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

21.Суд прийшов до висновку, що доводи апеляційної скарги щодо відсутності правових підстав накладення арешту на зазначене нерухоме майно в цьому судовому провадженні знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду з огляду на таке.

22.При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен серед іншого враховувати: a) правову підставу для арешту майна; b) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; c) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (частина 2 статті 173 КПК).

23.У клопотанні прокурора про арешт майна від 16.11.2016 необхідність накладення арешту на об`єкти нерухомості, належні компанії «ДЕВОЛІА ІСТЕЙТ ЛЛП», обґрунтовується серед іншого загрозою його відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів (том 1 а. с. 5).

24.Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1 частини 2 статті 170 КПК).

25.У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил КПК (частина 3 статті 170 КПК).

26.Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (частина 1 статті 98 КПК).

27.У той же час у судовому засіданні прокурор не навів обґрунтування того, що існували достатні підстави вважати арештоване майно, належне компанії «ДЕВОЛІА ІСТЕЙТ ЛЛП» таким, що відповідає критеріям речових доказів. Більше того, прокурор визнав, що дійсною метою застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження була необхідність забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні та конфіскації майна як виду покарання. Тобто накладення арешту на житловий будинок на АДРЕСА_1 та земельну ділянку за цією ж адресою з метою забезпечення його збереження як речового доказу переслідувало насправді іншу мету - збереження цього майна для цілей подальшої його конфіскації як виду покарання та забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні.

28.У клопотанні про арешт майна, відповідність майна, що є предметом апеляційного розгляду, ознакам речових доказів обґрунтовувалась, серед іншого, тим, що протягом липня-вересня 2011 року ОСОБА_8 виключно за рахунок частини коштів, одержаних внаслідок вчинення вищевказаних суспільно небезпечних протиправних діянь, було організовано придбання на ім`я ОСОБА_9 , зокрема, частки в статутному капіталі ТОВ «Холдингова компанія «Київреставратор» () в розмірі 400 000 грн, що дорівнює 100 % статутного капіталу вказаного товариства, та завдяки отриманню його родичом ОСОБА_9 статусу єдиного засновника вищевказаних суб`єктів господарювання, фактино саме ОСОБА_8 отримав можливість реально розпоряджатись на власний розсуд об`єктами нерухомості, у тому числі житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 та земельною ділянкою за цією ж адресою.

29.Стосовно цих тверджень прокурор у судовому засіданні зазначив, що орган досудового розслідування на момент звернення із вказаним клопотанням дійсно мав таку підозру. Втім, оскільки наразі збирання доказів в цьому кримінальному провадженні завершено і воно перебуває на етапі відкриття матеріалів кримінального провадження сторонам (стаття 290 КПК), зібраними доказами вказана підозра (про придбання ОСОБА_8 за рахунок коштів, отриманих злочинним шляхом, частки в статутному капіталі ТОВ «Холдингова компанія «Київреставратор») не підтвердилась.

30.До матеріалів клопотання про арешт майна стороною обвинувачення було додано копію виписки з реєстру юридичних осіб (а. с. 56-57), з якої вбачається, що засновником ТОВ «Холдингова компанія «Київреставратор» () є ЛЄДОЄН ХОЛДІНГ ЛТД (БРИТАНСЬКІ ВІРГІНСЬКІ ОСТРОВИ), керівником є ОСОБА_14 з 28.09.2016. Хто є кінцевим бенефіціаром цього засновника ( ОСОБА_9 чи інша особа), з якої дати вказана компанія стала засновником (учасником) ТОВ «ХК «Київреставратор», на підставі якого правочину не зазначено ні в цій виписці, ні в інших документах, доданих до клопотання.

31.У судовому засіданні представник власника майна посилався на копію протоколу загальних зборів акціонерів ЗАТ «Холдингова компанія «Київреставратор» від 2008 року. У цій же справі в провадженні №11-сс/991/777/20 при розгляді апеляційної скарги компанії «МАКС ІНВЕСТМЕНТ ЛАЙН ЛТД» на ухвалу слідчого судді цим же складом Суду, колегія суддів прийшла до висновку, що з даного документу вбачається, що « ОСОБА_11 була одноособовим акціонером вказаного товариства ще станом на 2008 рік. Цей протокол скріплений печаткою зазначеного акціонерного товариства, на якій проглядається ідентифікаційний код 21665206. Вказане може свідчити про імовірну реорганізацію в подальшому «ХК «Київреставратор» з акціонерного товариства на товариство з обмеженою відповідальністю. Зазначене виключає можливість набуття корпоративних права цього товариства сім`єю ОСОБА_15 за гроші, одержані ОСОБА_8 внаслідок вчинення злочинних діянь, починаючи з 2009 року (про що йдеться у доданому до клопотання повідомленні про підозру ОСОБА_8 від 23.05.2014 у кримінальному провадженні № 0000029, а. с. 23-46)» (ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 07.10.2020). Прокурор не заперечував проти висновку, що ОСОБА_8 контролював компанію «Київреставратор» ще до подій, які ставляться йому у вину в цьому кримінальному провадженні.

32.Матеріали не містять також жодних доказів, які б навіть за стандартом доказування (переконання) «достатність доказів (підстав)» свідчили, що придбання житлового будинку на АДРЕСА_1 відбулося за рахунок коштів, одержаних злочинним шляхом. Більше того, як зазначалося вище, прокурор у судовому засіданні підтвердив, що на даний час цей факт не підтверджений не тільки матеріалами клопотання, але й додатково зібраними матеріалами цього кримінального провадження, які вже відкриті стороні захисту у порядку статті 290 КПК.

33.Отже, житловий будинок на АДРЕСА_1 у цьому провадженні, виходячи із наявних матеріалів та позиції прокурора, не відповідає критеріям речового доказу, які зазначені у статті 98 КПК.

34.Висновок слідчого судді про те, що корпоративні права в статутному капіталі ТОВ «ХК «Київреставратор» (а разом з ними, опосередковано, і нерухоме майно) придбані за рахунок коштів, одержаних ОСОБА_8 злочинним шляхом, не обґрунтований в оскаржуваній ухвалі та не підтверджений матеріалами, які додані до клопотання, а на цей час прокурор підтвердив, що наразі доказів придбання зазначених вище майнових активів за рахунок коштів, отриманих злочинним шляхом, стороною обвинувачення не здобуто.

35.Таким чином, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання його відчуження, а слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали зробив необґрунтований висновок про відповідність майна (будинку та земельної ділянки) ознакам речових доказів на підставі тих матеріалів, що були додані прокурором до клопотання про арешт майна.

36.З метою процесуальної економії Суд не розглядає інші доводи апеляційної скарги, оскільки попередніх висновків вже достатньо для задоволення вимог апеляційної скарги у повному обсязі.

Висновки Суду за результатами розгляду апеляційної скарги

37.За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

38.Суд апеляційної інстанції обмежений межами апеляційної скарги (стаття 404 КПК), тому не має можливості перевіряти ухвалу слідчого судді в іншій частині, ніж щодо тих доводів та вимог, які містяться в апеляційній скарзі та стосуються інтересів апелянта.

39.Суд прийшов до висновку, що слідчим суддею на підставі наявних матеріалів були помилково встановлені фактичні обставини справи, що призвело до надання їм невірної правової оцінки.

40.У зв`язку з цим, ухвалу слідчого судді слід скасувати в частині, що стосується майнових інтересів апелянта та із врахуванням меж його апеляційної скарги.

41.Керуючись статтями 98, 170-173, 175, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 532 КПК, колегія суддів постановила:

1.Апеляційну скаргу - задовольнити.

2.Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.11.2016 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000507 в частині накладення арешту на: (1) житловий будинок площею 2 211,3 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; (2) земельну ділянку площею 0,0609 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :76:013:0034, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, - скасувати , постановити нову ухвалу, якою клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000507 у цій частині - залишити без задоволення.

3.В іншій частині ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.11.2016 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000507 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3