УХВАЛА
Іменем України

05.05.2021 Справа №607/7830/21 Провадження № 1-кс/607/2535/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , ознайомившись з клопотанням старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБУ в Тернопільській області ОСОБА_2 , погодженим прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 30.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,

УСТАНОВИВ:
05.05.2021 на розгляд слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБУ в Тернопільській області ОСОБА_2 про арешт майна під час досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Управління СБУ в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 30.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Слідчий зазначає, що 19.04.2021 ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Також під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить 5/7 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що санкція ч. 1 ст. 258-3 КК України передбачає покарання з можливою конфіскацією майна, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання слідчий просить накласти арешт на дане нерухоме майно.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За змістом п. 3 ч. 2, ч. 5 ст. 170 КПК України арешт майна накладається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Арешт у такому випадку накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Обґрунтовуючи подане клопотання, слідчий зазначив, що 19.04.2021 ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України. На підтвердження таких обставин слідчий надав копію самого повідомлення про підозру від 19.04.2021.

Разом з тим, як вбачається зі змісту даного повідомлення про підозру, 19.04.2021 останнє вручене лише захиснику. Будь-яких доказів того, що повідомлення про підозру вручене ОСОБА_4 , слідчим не надано.

Так, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак зазначене клопотання не відповідає вказаним вище вимогам закону, так як слідчим не надано доказів належного вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 . Такі обставини позбавляють слідчого суддю можливості встановити, чи набув ОСОБА_4 у передбаченому законом порядку статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, а відтак чи можливо накладати арешт на належне йому майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких підстав слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000007 від 30.03.2020 не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а відтак підлягає поверненню прокурору із встановленням строку для усунення його недоліків.

Керуючись ст. 170, 171, 172 ч. 3, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБУ в Тернопільській області ОСОБА_2 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 30.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, повернути прокурору Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Встановити для усунення недоліків клопотання строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1