У Х В А Л А
судового засідання
13.07.2021 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2 .

В ході розгляду в черговому підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Львові обвинувального акта у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000226 від 25.02.2020, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ходорів, Жидачівського району, Львівської області, громадянина України, українця, за даними обвинувального акту із середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

Сторона обвинувачення- прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні за № 0000226 від 25 лютого 2020 року, що 04.10.2020 ОСОБА_3 - старший солдат військової служби за контрактом на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) № 234, зарахований до списків особового складу вказаної військової частини, поставлений на усі види забезпечення та призначений на посаду оператора - топогеодезиста 1 самохідного артилерійського взводу 1 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до положень ч.1 п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» початком проходження війської служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.
Відтак, ОСОБА_3 з моменту зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), тобто з 04.10.2019, набув статус військовослужбовця Збройних Сил України.
За змістом обвинувального акта військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, бажаючи ухилятися від військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання

своїх службових обов`язків 15.11.2019 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та по 25.02.2020 без поважних причин перебував поза межами розташування території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Під час незаконного перебування за межами військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не завертався, хоча об`єктивно мав таку можливість.
Дані дії ОСОБА_3 органами досудового слідства та процесуальним прокурором кваліфіковані, як вчинення самовільного залишення військової частини без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000226 від 25 лютого 2020 року, поступили до Франківського районного суду м. Львова 25 березня 2020 року від прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України молодшого лейтенанта юстиції ОСОБА_5 та передані для розгляду судді, визначеному у порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.
Згідно з ухвалою суду від 03 квітня 2020 року призначено підготовче судове засідання на 09 квітня 2020 року про, що учасники процесу, прокурор у тому числі, повідомлялися у порядку ст. 111, 135 КПК України за вказаними прокурором адресами.

У підготовчі судові засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_5 - публічний обвинувач у судові засідання не прибували, як не прибули і в судове засідання, що призначалося на 13 липня 2021 року.

Разом з тим, в судове засмідання прибув прокурор ОСОБА_4 , котрий надав суду постанову від 13 липня 2021 року про внесення змін у групу прокурорів та висловив свою думку про неможливість розгляду справи за відсутності обвинуваченого.

Прокурором також заявлено клопотання про здійснення приводу обвинуваченого, оскільки йому невідомі причини неявки останнього, як невідомо і причини неприбуття прокурора у попередні судові засідання.

Таким чином, суд визнає, що з вини обвинуваченого і прокурора ОСОБА_5 протягом більше року позбавлений можливості виконати вимоги ст. 314 -315 КПК України, у звязку з чим констатує факт порушення прокурором не тільки процесуальних строків, передбачених ст. 314 але й розумних строків в розумінні ст. 28 КПК України.

З огляду на викладене, суд визнає встановленою статисфакцію порушення прокурором у даному кримінальному провадженні процесуальних обовязків передбачених статтями 36 -37 КПК України, а відтак , встановленою статисфакцією, що невиконання прокурором вказаних вище процесуальних обовязків призвело до порушення положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.97).

Що стосується неявки в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_3 , зважаючи на те, що суд виживав заходів про його виклик відповідно до вимог статтей 111 та 135 КПК України та маючи підтвердження про його повідомлення, які проігноровані, неявку обвинуваченого в суд визнє як неповагу до суду та вважає за доцільене застосувати заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

Крім цього, суд враховуючи клопотання прокурора про привід обвинуваченого вважає, що таке клопотання підлягає задоволенню.
Приймаючи дане рішення суд враховує, що судом вжиті достатні заходи, передбачені ст статтями 111 та 135 КПК України, у зв`язку з чим, неявку обвинуваченого суд визнає, як ухилення від суду, а проведення судового засідання у його відсутності в силу вимог ч. 2 ст. 314 КПК України, неможливим.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 146 КПК України, під час судового провадження питання про накладення грошового стягнення на особу розглядається негайно після його ініціювання. Слідчий суддя, суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення.

При цьому, суд вважає, що виконання ухвали в частині приводу слід доручити начальнику Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, а контроль виконання ухвали слід покласти на публічного обвинуувача у справі - прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 .
Привід здійснити у порядку, передбаченому ст. 143 КПК України. Про неможливість привод інформувати суд до початку судового засідання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 135, 139, 140,143 - 147, 314, 324, 369,372 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати встановленою статисфакцією, невиконання прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері західного регіону ОСОБА_6 невиконання процесуальних обовязків, передбачених статтями 36 -37 КПК України, що призвело до порушення вимог статтей 314 -315, ст. 28 КПК України, а відтак і до порушення положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.97). .

Накласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , грошове стягнення за неприбуття до суду в розмірі 2 (двох) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) гривень.
Здійснити привід у підготовче судове засідання, що відбудеться 20 жовтня 2021 року об 11 год. 00 хв. у приміщенні Франківського районного суду м. Львова за адресою: м. Львів, вул. Ген. Чупринки, 69 обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали доручити начальнику Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, а контроль виконання ухвали покласти на прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 , яким скерувати копію ухвали.

Привід здійснити у порядку, передбаченому ст. 143 КПК України.

Про виконання приводу або неможливості виконання із вказанням причин інформувати головуючого до початку судового засідання письмово.

Копію ухвали направити ОСОБА_3 для відома, якому розяснити, що особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається до суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення, за виключенням в частині накладення штрафу, та окремому оскарженню не підлягає.
Одночасно суд попереджає, що у разі невиконання ухвали без поважних причин, судом будуть застосовані заходи окремого реагування.

Суддя В. Кузь

На підставі наведеного, керуючись статтею 139 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Суддя ОСОБА_7

питання про доцільність накладення грошового стягнення на обвинуваченого ОСОБА_3 за неприбуття у підготовче судове засідання з розгляду