Справа № 727/4491/21
Провадження № 1-кс/727/1290/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2021 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

судді слідчого - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

потерпілого - ОСОБА_4

слідчого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 30.04.2021 року про закриття кримінального провадження №0000205 від 20.06.2017 року,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 30.04.2021р. про закриття кримінального провадження №0000205 від 20.06.2017р.

Зазначає, що незаконність постанови від 30.04.2021р. про закриття кримінального провадження полягає у неповноті досудового розслідування, невідповідності висновків постанови фактичним обставинам кримінального провадження, слідчим не вчинено всіх слідчих дій спрямованих на всебічне, повне і не упереджене дослідження обставин кримінального провадження, зокрема вказує, що слідчим не досліджено усіх обставин кримінального провадження, відмовлено у ряді клопотань про допит свідків, витребуванні доказів та призначенні додаткової експертизи; не усунуто протиріччя у показаннях допитаних свідків та доказам здобутим у ході досудового розслідування, не взято до уваги рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.12.2017р.; не надано експертам при проведенні експертизи 193/18 всіх документів відповідно до їх запитів, а тому отримані висновки експертиз є недопустимими.
Вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, винесеною без з`ясування усіх обставин справи, а тому просить суд скаргу задовольнити.

ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав викладених в ній.
Слідча в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги.
Заслухавши доводи ОСОБА_4 , думку слідчої, вивчивши скаргу та матеріали додані до неї, оглянувши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Встановлено, що 30.04.2021р. слідчим СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000205 від 20.06.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 140, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України.

Як слідує з оскаржуваної постанови, підставами для закриття слідчим кримінального провадження є те, що в ході досудового розслідування встановлено відсутність факту неналежного виконання професійних обов`язків медичними працівниками Новоселицької ЦРЛ, відсутність факту умисного вбивства ОСОБА_6 медичною сестрою Новоселицької ЦРЛ та відсутність фактів підроблення медичних документів та їх службового підроблення та відповідно відсутність ознак складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 140, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України.

У ході проведення досудового розслідування кримінального провадження, органом досудового розслідування, дотримуючись вимог ст. 91 КПК України, призначено та проведено ряд судово-медичних експертиз (в т.ч. комісійних, виконання яких було доручено різним експертним установам та при призначенні і виконанні яких відсутні будь-які порушення), а саме:
20.06.2017 слідчим СВ Новоселицького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецький області ОСОБА_7 прийняте процесуальне рішення про призначення судово-медичної експертизи, по факту смерті ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000205, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. За результатами прийнятого рішення, труп ОСОБА_6 було скеровано до Чернівецького обласного бюро судово-медичних експертиз, для проведення дослідження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 за №454 від 30.06.2017 (яка проводилась одноособово експертом КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» (що не суперечить вимогам п. 2.3. Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, що затверджена Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, смерть ОСОБА_6 настала внаслідок поліорганної недостатності у вигляді ревматичного гранулематозного міокардиту, вогнищевого проміжного ексудативного міокардиту, серозного перикардиту, серозно-фібринозного плевриту, проміжного гепатиту, проміжної пневмонії, що розвинулись як ускладнення ревматизму, активної фази, у вигляді недостатності мітрального клапану.
Відповідно до наказу Департаменту охорони здоров`я ЧОДА №351 від 27.06.2017 «Про проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги хворому ОСОБА_6 », члени комісії надали висновок клініко-експертної комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.07.2017. Висновок комісії за результатами клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги ОСОБА_6 є відомчим документом Департаменту охорони здоров`я Чернівецької ОДА і він містить в собі лише суб`єктивну оцінку дій лікарів Новоселицької ЦРЛ та на відміну від висновку експерта не є доказом у кримінальному провадженні (перелік яких чітко визначений ст. 84 КПК України).
У відповідності до висновку комісійної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 за №142 від 02.10.2017 (що призначена 25.07.2017 та проводилась комісією експертів КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи», по факту неналежного виконання лікарями Новоселицької ЦРЛ своїх професійних обов`язків у реанімаційному відділенні, що призвело до смерті хворого ОСОБА_6 ) смерть ОСОБА_6 настала внаслідок виникнення гострої серцево-судинної недостатності, яка виникла як наслідок наявного за життя захворювання ревматизму у активній фазі з проявами у вигляді ревматичного гранулематозного міокардиту, проміжного ексудативного міокардиту, серозного перикардиту.
Разом з тим, у висновку зазначено, що з моменту надходження на стаціонарне лікування (19.06.2017 р. 11:00 год.), ОСОБА_6 надавалось лікування у повному обсязі у відповідності до виставленого діагнозу (правобічна ішиорадикулопатія). З моменту виникнення та подальшого необерненого розвитку гострої серцевої недостатності (20.06.2017 р. 08:00 год.) і до моменту констатації біологічної смерті (20.06.2017 р. 08:45 год.), хворому проводили реанімаційні заходи в повному обсязі, адекватно до стану хворого. Тобто, медична допомога ОСОБА_6 надавалась вчасно і правильно, але у зв`язку з «блискавичністю», важкістю та необережністю розвитку патоморфологічних процесів як непередбачуваного ускладнення основної нозології, до позитивного результату (виживання хворого) призвести не могла.
26.12.2017 рішенням Чернівецького окружного Адміністративного суду (справа №824/845/17-а) визнано протиправним та скасовано висновок Клініко-експертної комісії за результатами клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги ОСОБА_6 від 26.07.2017. Зобов`язань щодо проведення повторної клініко-експертної оцінки надання медичної допомоги ОСОБА_6 на рівні Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації в зазначеному рішенні немає.
На момент виконання комісійної судово-медичної експертизи за №193/18 від 08.09.2020 (що проводилась комісією експертів ДСУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України»), комісії експертів надавалось та скеровувалось у матеріалах кримінального провадження рішення Чернівецького окружного Адміністративного суду (справа №824/845/17-а) від 26.12.2017 про визнання протиправним та скасування висновку Клініко-експертної комісії за результатами клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги ОСОБА_6 від 26.07.2017.
Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 за №193/18 від 08.09.2020 (що призначена 29.05.2018 та проводилась комісією експертів ДСУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України», по факту неналежного виконання лікарями Новоселицької ЦРЛ своїх професійних обов`язків, що призвело до смерті ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000205, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України), встановлено, що у ОСОБА_6 у 1999 році було діагностовано вроджену ваду серця, а саме дефект міжшлуночкової перегородки; у 2002 році - пролапс мітрального клапана, мінімальний дефект міжшлуночкової перегородки, аденоїди І-ІІ ст; 2008 рік - пролапс мітрального клапана; 2012 рік - гострий цистит; 2016 рік - грижа Шморля L3-L4, вегето-судинна дистонія по кардіальному типу. Синдром ранньої реполяризацїї лівого шлуночка. Супутній: первинний пролапс мітрального клапана гемодинамічно невагомий. Додаткова хорда лівого шлуночка СН0 (нуль). Міокардитичний міокардіосклероз, дифузна форма, змішаний варіант, поодинокі політопні надшлуночкові екстрасистоли. Вторинний ПМК гемодинамічно невагомий. Додаткова хорда ЛШ CH І із збереженою ФВ ЛШ. ФКІ.; 2017 рік - гостра вертеброгенна попереково-крижова ішіорадикулопатія зліва, виражений корінцево-больовий та м`язово- тонічний синдром. Супутній - пролапс мітрального клапана. В подальшому госпіталізований до неврологічного відділення КУ «Новоселицька ЦРЛ» з діагнозом гостра попереково-крижова ішіорадикулопатія зліва, виражений корінцево-больовий та м`язово-тонічний синдром. Статико-динамічні порушення на фоні спондилолістезу.
Враховуючи вказане вище, клінічні дані, дані дослідження трупа («Висновок експерта» №45) та мікроскопічного дослідження гістологічних препаратів («Висновок експерта» №53/20 складений в ході виконання даної судово-медичної експертизи) у ОСОБА_6 , на фоні атипового перебігу хронічної ревматичної хвороби серця з пролапсом мітрального клапана, розвинувся інфекційний ендокардит (ІЕ) підгострий із залученням у патологічний процес мітрального клапана, з подальшим формуванням його недостатності та міокарда, з пароксизмами надшлуночкової тахікардії, який швидко прогресував, не виключено протягом останніх місяців, з розвитком незворотних уражень органів і систем, призвів до гострої серцевої недостатності та настання його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 о 08:45 (Медична карта стаціонарного хворого №2866).
Самостійний прийом пацієнтом лікарських засобів, міг обумовити відтермінування постановки правильного діагнозу, а отже і своєчасного призначення етіотропної (в т.ч. антибактеріальної) терапії. Також негативний вплив на перебіг патології могло спричинити паління. Не виключено, що «…в разі своєчасного його звернення за медичною допомогою в профільний медичний заклад, своєчасним діагностуванням та лікуванням патології серцево-судинної системи» прогноз для збереження життя ОСОБА_6 міг бути позитивним.
Згідно даних Медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_6 19.06.17 р. лікарем невропатологом був встановлений діагноз: «Гостра вертеброгенна п/крижова ішеорадикулопатія зліва, вираж. кор. бол. та мяз.-тон. синдром». На титульному аркуші Медичної карти стаціонарного хворого №2866 вказаний діагноз при госпіталізації: «О. вертеброкресц, попер-кресц. ишеорадикулопатия». Отже «…розходження у встановленні діагнозу ОСОБА_6 при його огляді лікарем невропатологом поліклінічного відділення Новоселицької ЦРЛ, та при госпіталізації в стаціонарне неврологічне відділення цієї лікарні» відсутнє. Вказаний діагноз, що базувався на скаргах хворого та клінічних даних, був правильним, а медична допомога надавалась у відповідності до встановленого діагнозу.
При огляді ОСОБА_6 кардіологом 19.06.17 р. о 14:00 додатково був встановлений діагноз «Міокардитичний міокардіофіброз. Синусова тахікардія. Пролапс МК. СН І» та, додатково до лікування, було призначено небіволол та предизин. Отже «…медикаментозне лікування, зазначене в «Листку лікарських призначень» історії хвороби ОСОБА_6 » відповідало діагностованій патології. Реанімаційні заходи проведені при «… різкому погіршенні стану його здоров`я» відповідали клінічній ситуації, що склалась на ранок 20.06.2017 р.
Слід зазначити, що враховуючи дані дослідження трупа («Висновок експерта» №45) та мікроскопічного дослідження гістологічних препаратів («Висновок експерта» №53/20 складений в ході виконання даної судово-медичної експертизи) у ОСОБА_6 , на момент звернення за медичною допомогою, уже мали місце важкі незворотні ураження органів і систем. Тобто, навіть за умови діагностування інфекційного ендокардиту та призначення етіотропного лікування в момент звернення за медичною допомогою, у даному випадку, не можливо було запобігти настанню смерті ОСОБА_6 .
Аркуш паперу, що наявний в матеріалах кримінального провадження, на а.к.п. 42 і наданий, як рецепт не містить ознак такого медичного документа, як «Рецепт», не має дати та прізвища, ім`я і по батькові особи, якій він був адресований. Перелічені в ньому препарати, у переважній більшості, застосовуються при розладах кровообігу в т.ч. мозкового кровообігу. Ці медикаменти, окрім препарату «Арткол», не відповідають лікуванню тієї патології, яка була діагностована у ОСОБА_6 . Слід зазначити, що згідно наданої Медичної карти стаціонарного хворого №2866 препарати перелічені на а.к.п. 42 не застосовувалися для лікування ОСОБА_6 .
Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні потерпілими визнано батьків ОСОБА_6 , а саме батька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та матір - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Будучи неодноразово допитаним у ході досудового розслідування в якості потерпілого, ОСОБА_4 надавав показання про відомі йому обставини кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 140, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, висловлював свою позицію щодо розслідування кримінального провадження та ставив під сумнів більшість проведених слідчих дій та висновки всіх судово-медичних експертиз у кримінальному провадженні.
Потерпіла ОСОБА_8 надала органу досудового розслідування показання, в яких вважає, що лікарями Новоселицької ЦРЛ належним чином не проводилось лікування її сина, а в ніч з 19.06.2017 на 20.06.2017 медична сестра ОСОБА_9 взагалі не викликала лікаря для надання кваліфікованої медичної допомоги її сину.
Органом досудового розслідування оглянуто медичні документи, у яких відображено хід надання медичної допомоги та відповідно прийом лікарських засобів хворому ОСОБА_6 (медична карта стаціонарного хворого за №2866, на його ім`я).
Відомості щодо обставин надання медичної допомоги хворому ОСОБА_6 , які вказані у медичній карті стаціонарного хворого №2866, в повному обсязі підтверджуються показаннями свідків, що отримані в ході проведення слідчих дій з медичними працівниками, які обстежували ОСОБА_6 та надавали йому медичну допомогу, в період часу з 19.06.2017 по 20.06.2017 (тобто, з моменту госпіталізації і до моменту констатування смерті).
Так, в ході досудового розслідування неодноразово допитано медичних працівників Новоселицької ЦРЛ, а саме: ОСОБА_10 (завідуюча терапевтичним відділенням №2 Новоселицької ЦРЛ); ОСОБА_9 (медична сестра терапевтичного відділення №2 Новоселицької ЦРЛ), ОСОБА_11 (лікар-кардіолог Новоселицької ЦРЛ), ОСОБА_12 (завідуючий відділенням реанімації, анестезіології та інтенсивної терапії Новоселицької ЦРЛ), ОСОБА_13 (лікар терапевт приймального відділення Новоселицької ЦРЛ), ОСОБА_14 (заступник головного лікаря по лікувальній роботі КНП «Новоселицька РЛ»).
Поряд з цим, неодноразово отримано показання свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які лікувались в палаті №51, спільно з хворим ОСОБА_6 та показання яких, по своїй суті підтверджують показання лікарів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та чергової медичної сестри ОСОБА_9 , в частині окремих обставин, про які їм відомо та очевидцями яких вони були особисто.
Також, в ході проведення досудового розслідування, поряд з отриманими показаннями свідків, шляхом проведених слідчих дій усунено протиріччя в показання свідків та потерпілого ОСОБА_4 , за результатами чого, свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 наполягали на своїх показаннях, а ОСОБА_4 , не зміг навести доказів, які б спростували показання свідків, так як не являється очевидцем вказаних подій.
Крім цього, з метою встановлення розбіжностей у найменуванні лікарських препаратів, записаних у «Листку лікарських призначень» медичної карти стаціонарного хворого №2866, заведеної на прізвище ОСОБА_6 та на аркуші з печаткою завідуючої неврологічним відділенням Новоселицької ЦРЛ ОСОБА_10 , і видатковій накладній № 9 від 19.06.2017 аптеки МКП «Фарма - Бук», яку надав слідству потерпілий ОСОБА_4 , було отримано показання свідка ОСОБА_17 (директор МКП «Фарма - Бук», що розташований на території Новоселицької ЦРЛ).
У відповідності до положень кримінального-процесуального законодавства України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України. Відповідно до ст. 89 КПК України, виключно суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Аналізуючи матеріали провадження в своїй сукупності та надаючи юридичну оцінку показанням потерпілих та свідків, речовим доказам, документам та висновкам експертів, органом досудового розслідування прийшов до правильного висновку, що за результатами проведеного досудового розслідування, не встановлено фактів допущення будь-яких недоліків, у ході лікування та подальшого надання медичної допомоги хворому ОСОБА_6 , з боку медичних працівників Новоселицької ЦРЛ, що в свою чергу, виключає об`єктивну сторону складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, у вигляді невиконання чи неналежного виконання медичними працівниками своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення. А відповідно, у діях медичних працівників вищевказаної медичної установи, відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Поряд з цим не здобуто ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в діях медичної сестри Новоселицької ЦРЛ ОСОБА_9 по факту умисного протиправного позбавлення життя ОСОБА_6 . Враховуючи, що одним із основних доказів її причетності до умисного вбивства ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_4 називає введення нею невідомої внутрішньовенної системи, без призначення лікаря, яка і була вбивчою для його сина, то вказана інформація не знайшла свого підтвердження та спростовується матеріалами кримінального провадження, а саме: показаннями свідків, речовими доказами, документами та висновками експертів. Так, досудовим розслідуванням встановлено, що всі препарати вводились черговою медичною сестрою ОСОБА_9 виключно у відповідності до призначень лікаря, що зазначено у «Листку лікарських призначень» медичної карти стаціонарного хворого, що заведена 19.06.2017 під №2866, на прізвище ОСОБА_6 . Зазначення препаратів, які вводились останньому медичною сестрою ОСОБА_9 та відмітка про їх введення зафіксовані також у «Листку лікарських призначень» медичної карти стаціонарного хворого №2866 та інших препаратів ОСОБА_9 самостійно не вводила. Вказане питання та перелік препаратів, що зазначені у «Листку лікарських призначень» історії хвороби стаціонарного хворого ОСОБА_6 досліджувалось у ході проведення комісійної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 за №193/18 від 08.09.2020, та відповідно до вказаного висновку медикаментозне лікування, що зазначене у вищезазначеному «Листку лікарських призначень» відповідало діагностованій патології. Слід також вказати, що чергова медична сестра Новоселицької ЦРЛ ОСОБА_9 раніше не була знайома з хворим ОСОБА_6 (до моменту його госпіталізації у вказаний медичний заклад, тобто, до 19.06.2017), а тому, у неї навіть гіпотетично не могло бути умислу на позбавлення його життя.

Крім того органом досудового розслідування не здобуто доказів, що під час надання медичної допомоги хворому ОСОБА_6 медичними працівниками Новоселицької ЦРЛ, медичні документи не підроблялись та їх службове підроблення не вчинювалось, що також підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування доказами, які наявні в матеріалах провадження (показання свідків, речові докази, документи та висновки експертів), а відповідно, як у діях завідуючої терапевтичним відділенням Новоселицької ЦРЛ ОСОБА_10 , так і в діях будь-кого іншого з медичних працівників зазначеної лікувальної установи, відсутні ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 358, 366 КК України.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що орган досудового розслідування дійшов до правильного висновку щодо відсутності неналежного виконання професійних обов`язків медичними працівниками Новоселицької ЦРЛ, умисного вбивства ОСОБА_6 медичною сестрою Новоселицької ЦРЛ та підроблення медичних документів, їх службового підроблення та відповідно ознак складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 140, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України.

Виходячи зі змісту вищенаведених норм, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування слідчим норм матеріального та процесуального права, приходжу до висновку, що постанова слідчого СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 30.04.2021р. про закриття кримінального провадження №0000205 від 20.06.2017р. є обґрунтованою, слідчим всебічно проведено перевірку по даному кримінальному провадженню, виконано всі необхідні слідчі дії для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства визначених ст.2 КПК України, надано вірну оцінку здобутим по справі доказам.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 23, 110, 284, 303- 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 30.04.2021 року про закриття кримінального провадження №0000205 від 20.06.2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1