печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організацією та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :

29.06.2021 в провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організацією та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном, яке вилучено під час обшуку, а саме на транспортний засіб марки BENTLEY CONTINENTAL GT, 2019 р.в., синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000087 від 19.01.2020 за фактами вчинення шахрайських дій групою осіб за попередньою змовою шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинених у великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що працівники ТОВ «Еверад» (код ЄРДПОУ 39385113), діючи за попередньою змовою групою осіб, на території України, за допомогою платформи « ІНФОРМАЦІЯ_2 » створили понад 150 веб-ресурсів, на яких розміщено рекламу щодо продажу під виглядом лікарських препаратів речовин, котрі насправді не мають лікувальних властивостей та не зареєстровані на території України, для прикладу - препарат для лікування «Normaten», який нібито лікує гіпертонію.

Замовлення щодо придбання препаратів приймаються на веб-сайтах співробітниками так званих кол-центрів (розташованих у містах АДРЕСА_1 тощо) та в подальшому за допомогою відділень «Нової пошти» (Вінницька область) відправляються по адресам покупців.

Крім того, всі кошти за товари обготівковуються у тих самих відділеннях, за добу здійснюється приблизно 150-200 відправлень лікарських засобів.

В ході аналізу оперативної інформації встановлено, що препарати, які не було отримано потерпілими у відділеннях «Нової пошти», повертаються до Вінницької області, але відправниками назад не отримуються, що може свідчити про малозначність затрат зловмисників на незаконне виготовлення таких препаратів.

У ході досудового розслідування від потерпілих у провадженні отримано експериментальні зразки препарату «Normaten», які скеровано до ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для дослідження, звідки в свою чергу отримано лист директора ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в якому вказано наступне: «що відповідно до чинного законодавства України даний препарат не є лікарськими засобами, зареєстрованими в Україні та не можуть класифікуватися як дієтична добавка, за відсутності такої інформації даний продукт вводить в оману споживачів України і не може реалізовуватись на ринку, у зв`язку з тим, що безпека при застосуванні представлених зразків не підтверджена, тож ймовірно, вони можуть спричинити негативні наслідки для здоров`я людини».

Крім того, отримано висновок Науково-дослідної лабораторії судових експертиз, згідно якого встановлено, що таблетки «Normaten» складаються із лимонної кислоти, соди, цурку, ароматизаторів, барвників, а також містять гліцериди вищих карбонових кислот (олії), поліфеноли (природні антиоксиданти) та не містять біологічно активних компонентів, що свідчить про невідповідність хімічного складу маркувальним даним.

У ході проведення слідчих та оперативно-розшукових дій, у тому числі негласних слідчих (розшукових) дій, встановлено коло причетних до організації злочинної схеми осіб, зокрема: ОСОБА_4 , який є фактичним організатором незаконної діяльності ТОВ «Еверад, фактично здійснює управлінські функції на підприємстві та працює на посаді головного бухгалтера, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інші.

21.04.2021 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва проведено обшук в транспортному засобі BENTLEY CONTINENTAL GT, 2019 р.в., синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 .

Під час проведення обшуку вилучено автомобіль BENTLEY CONTINENTAL GT, 2019 р.в., синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , як тимчасово вилучене майно, який придбано на грошові кошти, набуті кримінально протиправним шляхом, тобто вказане майно має ознаки, зазначені у ч. 1 ст. 98 КПК України та є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор вважає наявними підстави для арешту вилученого майна з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), оскільки вищевказане майно може бути відчужене на користь інших осіб, а у разі незастосування даного заходу забезпечення, майно може бути втрачене.

У судове засідання прокурор, власник майна чи його предстанвик, не з`явились. Причини неявки суду не відомі. Про час та місце розгляду вказаного провадження повідомлялись належним чином.
Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту на майно, дійшов наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000087 від 19.01.2020 за фактами вчинення шахрайських дій групою осіб за попередньою змовою шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинених у великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В рамках означеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.03.2021 надано дозвіл на проведення обшуку в транспортному засобі BENTLEY CONTINENTAL GT, 2019 р.в., синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_4

21.04.2021 на підставі ухвали слідчого судді від 30.03.2021 було проведено обшук та вилучено транспортний засіб BENTLEY CONTINENTAL GT, 2019 р.в., синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , дозвіл на вилучення якого вказаною ухвалою не надавався, а відтак вказаний транспортний засіб є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Обов`язок доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого чи прокурора також і ч. 3 ст. 132 КПК України.

Частиною другою ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, автомобіль марки BENTLEY CONTINENTAL GT, 2019 р.в., синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управлінням Національної поліції України ОСОБА_15 від 21.04.2021, зокрема транспортний засіб BENTLEY CONTINENTAL GT, 2019 р.в., синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Зі змісту клопотання вбачається, що метою накладення арешту на майно є необхідність відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), а також забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті [арешт з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди], арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Отже наведені посилання прокурора з огляду на положення ч. 6 ст. 170 КПК України є передчасними, оскільки будь-які дані про звернення потерпілого із позовом в матеріалах клопотання відсутні. З матеріалів справи також вбачається, що особа, щодо майна якої подано клопотання про накладення арешту, у кримінальному провадженні, не є підозрюваною, обвинуваченою або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відтак, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Крім того, посилання прокурора на те, що вказаний автомобіль має ознаки речового доказу, передбачені ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки придбаний на грошові кошти, які набуті кримінально протиправним шляхом, не заслуговують на увагу.

Так, пунктом 2 ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, посилання прокурора на наявність підстав для арешту тимчасово вилученого майна як такого, що відповідає критеріям ст. 98 КПК України, слідчий суддя вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки прокурором не надано, та в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що вилучене майно набуте кримінально протиправним шляхом або є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, містить на собі будь-які сліди, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурором також не зазначено, яким чином вилучене майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що підлягають встановленню в провадженні. Отже, не доведено підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених пунктами 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України, як і існування обставин, які б давали підстави стверджувати, що вилучений автомобіль містить інформацію, що має значення для даного кримінального провадження, а відтак і не доведено, що вилучений транспортний засіб відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а відповідна постанова органу досудового розслідування про визнання цього майна речовим доказом у провадженні в цій частині є формальною.

Таким чином, оскільки прокурором не доведено мети арешту тимчасово вилученого майна, підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, не доведено можливість використання тимчасово вилученого майна як доказу у кримінальному провадженні № 0000087 та наявності підстав для накладення арешту на майно з метою відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (цивільний позов), вважаю відсутніми підстави для задоволення клопотання.

Частиною 3 ст. 173 КПК України встановлено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.169-173, 309, 372, 392 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організацією та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1