Справа № 467/512/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника установи виконання покарань ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка спільне клопотання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» та голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 ,-
ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою і за чиєю ініціативою воно розглядається
Виконуючий обов`язки начальника установи виконання покарань спільно із головою спостережної комісії при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради внесли на розгляд суду клопотання про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, посилаючись на те, що він своє поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Позиція учасників судового провадження
В судовому засіданні представник установи виконання покарань підтримав звернення, підтвердив обставини, що у ньому викладені та просив задовольнити його.

Аналогічно клопотання підтримав і сам засуджений.

Прокурор вважав наявними підстави для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання, мотивуючи тим, що останній працевлаштований і умов відбування покарання дотримується належно.

Мотиви, із яких виходив суд при постановленні ухвали, і положення закону, якими він керувався у ракурсі установлених ним обставин із даного питання
Суд, у свою чергу, перевіривши доводи і обґрунтованість внесеного на його розгляд питання, з`ясувавши позиції учасників судового провадження, керуючись законом, за своїм внутрішнім переконанням, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності і допустимості, і сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходив із такого.

Зокрема, суд установив, що ОСОБА_4 засуджений вироком Волноваського районного суду Донецької області від 25 квітня 2018 року за ч.4 ст. 407 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 того ж Кодексу до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13 грудня 2019 року зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 у строк відбування ним покарання у виді позбавлення волі за період з 21 серпня 2017 року по 21 вересня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як наслідок, станом на день розгляду цього клопотання ОСОБА_4 фактично відбув більш за 2/3 строку покарання.

Тож, суд вважає дійсною одну із умов, за наявності якої можливе вирішення питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, як то, визначену п. 2 ч.3 ст. 81 КК України.

Але згідно ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Зокрема, відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Водночас, із системного аналізу чинного законодавства можна зробити висновок, що під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги режиму утримання у колонії, не допускав порушень, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації установи відбування покарань ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційовано-виховного впливу.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти, що засуджений працевлаштований, самостійно без додаткової мотивації виходить на роботу, належно виконує роботу, бережно ставиться до робочого інструменту, не порушує правил техніки безпеки.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Тож, у цьому контексті, надаючи оцінку фактичним даним, які свідчать про динаміку виправлення засудженого, його поведінку та ставлення до праці, суд виходив із такого.

Зокрема, із матеріалів особової справи засудженого, слідує, що від відбуває покарання в ДУ «Арбузинська виправна колонія №83» з 08 жовтня 2018 року.

За весь період відбування покарання засуджений не мав заохочень, натомість п`ять разів заохочувався за добру поведінку та сумлінне ставлення до праці.

Засуджений працевлаштований на виробництві колонії, за період з листопада 2018 року по грудень 2020 року отримував заробітну плату, залучається до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлового побутових умов.

Стосовно ставлення засудженого до праці, то суд ураховував дані наявних у матеріалах справи характеристик, зокрема, що він до робіт з благоустрою ставиться відповідально, не потребує контролю з боку представників адміністрації.

У аспекті поведінки засудженого, суд установив, що він дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує передбачені законом вимоги, при спілкуванні виявляє повагу.

Дбайливо ставиться до майна установи, виконує роботи з самообслуговування. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення».

Таким чином, установлені судом фактичні обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання, при цьому аналіз його поведінки дає підстави зробити висновок, що він готовий до сприйняття встановлених в суспільстві норм та правил поведінки, так як зробив певні висновки відносно скоєного ним.

Крім того, суд враховував і те, що відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом із цим, суд враховує, що ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 травня 2020 року ОСОБА_4 було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, проте, із того часу засуджений порушенням умов відбування покарання не допускав, натомість отримав три заохочення за сумлінне ставлення до праці та добру поведінку.

Проте, суд бере до уваги, що процес виправлення засудженого є динамічним і поступовим, але а цьому випадку після травня місяця 2020 року виправлення засудженого продовжувалось і на цей час він довів його.

Отже, на переконання суду, цілі покарання на даному етапі його відбування досягнуті, оскільки засуджений довів своє виправлення, а тому подальше його відбування є недоцільним внаслідок досягнення визначеної законом мети і дострокового виправлення засудженого.

З огляду на таке, визначені законом передумови й підстави умовно-дострокового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання є дійсними і доведені перед судом, що дає підстави прийняти рішення про задоволення унесеного на його розгляд клопотання.

А тому з цих мотивів, керуючись ст.81 КК України, 369, 370, 376, п.2 ч.1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі умовно достроково на 1 ( один) рік 7 (сім) місяців 12 (дванадцять) днів невідбутого строку покарання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрали законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1