Справа № 509/1765/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року Овідіопільський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіопіль Одеської області судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000127 від 17.02.2021 з обвинувинувальним актом Чорноморської окружної прокуратури Одеської області, яким:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеса, громадянин України, не одружений, офіційно не працевлаштований, інвалід ІІІ групи, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
потерпілий - не зявився,
В С Т А Н О В И В:
16.02.2021 до відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління звернувся ОСОБА_3 з приводу систематичного домашнього насильства збоку сина ОСОБА_3 , з яким він проживає за однією адресою: АДРЕСА_1 . Так, упродовж 2020-2021 років ОСОБА_3 веде аморальний та пристосовницький спосіб життя, зловживає алкоголем та вчиняє домашнє насильство психологічного характеру, поєднане із фізичним впливом, відносно батька ОСОБА_3 , в зв`язку із чим останній неодноразово звертався до органів Національної поліції України із заявами щодо домашнього насильства з боку сина ОСОБА_3 , за наслідками чого останнього судом тричі було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.ч.1,2 ст. 173-2 КУпАП. Згідно постанови Овідіопольського районного суду Одеської області №509/2953/20 від 24.06.2020 ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме 10.05.2020, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , влаштував сварку із батьком ОСОБА_3 , висловлювався на його адресу грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим заподіяв шкоду його психічному здоров`ю, тобто вчинив сімейне насильство. Згідно постанови Овідіопольського районного суду Одеської області №509/6114/20 від 11.02.2021, ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, а саме 29.11.2020 року о 16 годин 50 хвилин, ОСОБА_3 , будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї, знаходячись за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно свого батька ОСОБА_3 насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою на адресу останнього та погроз фізичною розправою, тобто вчинив сімейне насильство. Крім того, 11.02.2021 згідно постанови Овідіопольського районного суду Одеської області №509/329/21 ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, а саме 25.12.2020 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї, знаходячись за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно свого батька ОСОБА_3 насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою на адресу останнього та погроз фізичною розправою, тобто вчинив сімейне насильство. Отже, ОСОБА_3 на грунті особистих неприязних відносин, провокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, вчинив по відношенню до свого батька ОСОБА_3 дії психологічного насильства, що виразилося у безпричинних, не маючи на те підґрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях на його адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, штовханні, погрозах фізичної розправи, що призвело до його психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілого, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати самооцінки, позитивних емоцій, негативних переживань, тощо та з огляду на кількість вчинених правопорушень впродовж певного періоду часу, являє собою систематичність домашнього насилля.

Потерпілий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи міститься його заява, в якій він просив суд, у зв`язку з зайнятістю на роботі, проводити усі судові розгляди та судові дебати без його участі. Вказав, що обставини справи та докази, які в ній є, не оспорює. Не заперечує та визнає недоцільним досліджувати докази по справі, правильно розуміє обставини та докази по справі. Вказав, що розуміє, що у випадку визнання судом недоцільності дослідження доказів, буде позбавлений можливості оскарження вказаних обставин у суді.
У судовому засіданні 08.06.2021 обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав в повному обсязі та підтвердив обставини справи, які описані в обвинувальному акті. Просив суд врахувати його щире каяття у вчиненому злочині.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які, на думку суду, правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи. При цьому, судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Також, судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, у лікаря психіатра на обліку перебуває, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №139 від 17.03.2021 ОСОБА_3 за своїм психічним станом може приймати участь у слідчих діях та предстати перед судом, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, відповідно до довідки Караліно-Бугазької сільської ради № 18 від 04.03.2021 за час проживання в селі скарг не надходило.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його стан здоров`я.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у межах санкції ст. 126-1 КК України у виді обмеженням волі на строк 2 роки та з урахуванням всіх обставин справи, на підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробовуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Цивільний позов заявлений не був.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374-376, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеженням волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням, якщо протягом іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Овідіопільський районний суд Одеської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1