Справа № 203/2920/21
Провадження № 1-кс/0203/1484/2021
УХВАЛА

02 серпня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в місті Дніпрі у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 від розгляду скарги від 23.07.2021 року на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_3 (далі заявник) про відвід слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 від розгляду скарги від 23.07.2021 року на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 липня 2021 року заява про відвід слідчого судді була розподілена судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування своєї заяви про відвід слідчого судді заявник зазначив, що в провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває його скарга від 23.07.2021 року на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань (далі ТУ ДБР), яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), після отримання заяви про кримінальне правопорушення за статтею 396 КК України, вчинене суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 .

За поясненнями заявника, слідчий суддя ОСОБА_4 розглядала його іншу скаргу від 06.07.2021 року на бездіяльність слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР, після отримання заяви про кримінальне правопорушення, передбачене статтею 371 КК України, вчинене суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 . За результатами розгляду його скарги 09.07.2021 року слідчим суддею ОСОБА_4 була постановлена ухвала, якою відмовлено у задоволенні його скарги. Ухвала мотивована тим, що у його заяві відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 371 КК України, і така заява є прямим тиском на суд та втручанням в здійснення правосуддя. Також зі змісту ухвали видно, що це був не розгляд скарги на бездіяльність слідчого ТУ ДБР щодо невнесення відомостей до ЄРДР, а намагання судді ОСОБА_4 за будь-яку ціну захистити суддю ОСОБА_5 і в такий спосіб приховати кримінальні злочини, вчинені суддею ОСОБА_5 , вчинити тиск на скаржника ОСОБА_3 .

Тому заявник вважає, що його скарга від 23.07.2021 року на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення за ст. 396 КК України, вчинене суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 , не може розглядатися слідчим суддею ОСОБА_4 у тій же формі.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав заяву та просив суд задовольнити її у повному обсязі, з підстав викладених у заяві.

Слідчий суддя ОСОБА_4 пояснень по суті заяви суду не надала.

Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши його доводи, викладені в заяві про відвід слідчого судді, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 80 КПК України, відвід судді може бути заявлений на підставах, передбачених статтями 75, 76 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КПК України, заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України передбачений вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого ,цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч.3 ст.35 КПК України визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), заява № 9186/80, рішення від 26.10.1984 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що «навіть видимість може бути важливою» … «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (п. 26). Тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

У справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини вказує на те, що у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Також Європейський суд у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), «Білуха проти України» (рішення від 09 листопада 2006 року), «Рудніченко проти України» (рішення від 11 липня 2013 року) вказав на те, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Водночас слід враховувати те, що особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи, адже відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п.10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз викладеного вище, дозволяє суду дійти висновку, що заявлений ОСОБА_3 відвід слідчого судді не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність обґрунтованих підстав для відводу слідчого судді, що передбачені нормами КПК України. Подана заявником заява про відвід слідчого судді ОСОБА_4 фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальними діями та рішенням суду, що відповідно до вимог КПК України не є підставою для відводу судді, а незгода із такими рішеннями реалізується шляхом їх оскарження до вищестоящої судової інстанції.

Наведені у заяві ОСОБА_3 підстави про відвід слідчого судді ОСОБА_4 не є обставинами, які в розумінні ст. 75 КПК України, виключають участь слідчого судді ОСОБА_4 у розгляді скарги на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР і не свідчать про те, що нею проявлено необ`єктивність чи упередженість. При цьому заявлений заявником ОСОБА_3 відвід слідчого судді ОСОБА_4 не містить і жодних обставин та обґрунтованих доводів про упередженість слідчого судді, її заінтересованість у результатах розгляду скарги від 23.07.2021 року. Незгода ж заявника з процесуальними рішеннями суду, прийнятими за результатами розгляду скарги, не може бути підставою для відводу слідчого судді.

Враховуючи викладене вище, та те, що доказів наявності обставин, які б свідчили про упередженість слідчого судді ОСОБА_4 або могли б викликати сумніви щодо її неупередженості у стороннього спостерігача, заявником суду не надано, а судом за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв не встановлено, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 .

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75,76, 80-82 КПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 від розгляду скарги від 23.07.2021 року на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_1