18.06.2021
Справа №642/3552/21
Провадження № 1кс/642/1744/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,, представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000037 від 15.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, -
встановив:
Слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000037 від 15.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000037 від 15.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що група військовослужбовців ХНУПС ім. Івана Кожедуба налагодили стійкий механізм викрадення та в подальшому реалізації військового майна, а саме: військового одягу, спальних мішків, тощо, що обліковується на балансі військово-навчального закладу.
Так встановлено, що курсант ХНУПС ім. Івана Кожедуба ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи корисливий мотив, діючи за попередньою змовою з курсантом ХНУПС ім. Івана Кожедуба ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також при сприянні на цей час невстановлених посадових осіб ХНУПС ім. Івана Кожедуба, здійснює розкрадання військового майна зі складів навчального закладу ХНУСП ім. Івана Кожедуба з метою подальшої його реалізації та особистого збагачення.
Викрадене військове майно, яке належить на праві власності Збройним силам України вказані особи вивозять зі складів військового-навчального закладу, та перевозять до гаражу, де здійснюється зберігання краденого військового майна та перепакування його перед відправкою через відділення поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта», або іншим чином.
Вказані відомості підтверджуються протоколами складеними за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій.
Окрім того, в ході досудового розслідування було проведено допит в якості свідка ОСОБА_7 , який зазначив, що 28.05.2021 використовуючи власний мобільний телефон здійснив дзвінок за номером телефону, який був розміщений під оголошенням на інтернет ресурсі ОЛХ, змістом якого був продаж військового майна взуття. На дзвінок відповів раніше незнайомий йому ОСОБА_8 . Який в ході бесіди, повідомив про наявність у продажу військового майна (спальні мішки, однострій - куртка та штани). Після чого надіслав у месенджері VIBER, наявні розміри та кількість вказаного майна.
31.05.2021 близько о 18 год 40 хв поблизу будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_9 , де неподалік від гаражів розташованих у дворі за вказаною адресою, на лавочці знаходились речі 3 пари взуття (берці), 1 спальний мішок та 1 формений одяг. Після того, як ОСОБА_7 придбав вказане майно, ОСОБА_9 зазначив, що може продати також інше військове майно (спальні мішки, взуття та одяг), в різній кількості, про що повідомить мені пізніше. В подальшому, під час огляду вказаних речей, ОСОБА_7 побачив на спальному мішку бірку із надписом Власність ЗСУ не для продажу!.
Таким чином, дії зазначених вище осіб підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, а саме: викрадення, військовослужбовцем військового майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. Санкція цього кримінального правопорушення передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, та відповідно до ст. 12 КК України, воно віднесене до категорії особливо тяжких.
З метою відшукання та вилучення речей, які можуть містити відомості, що мають значення для досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 від 09.06.2021 (справа № 642/3455/21, провадження № 1-кс/642/1661/21) було надано дозвіл групі слідчих та групі прокурорів у кримінальному провадженні № 0000037 від 15.02.2021, на проведення обшуку у приміщенні Служби тилу ХНУПС ім. Івана Кожедуба за адресою: в`їзд Трінклера, 2.
Під час обшуку за вказаною адресою було виявлено та вилучено:
1) книга №07-451 обліку, наявності та проходження матеріальних засобів по речовій службі ХНУПС за 2020 рік, прошито, пронумеровано та скріплено печаткою (усього на 100 аркушах);
2) прибутково-видаткові документи на разове майно постійного складу за 2020 рік в трьох томах, том 1 на 332 аркушах, том 2 на 243 арк., том 3 на 304 арк.;
3) документи, наряди давального органу речової служби в одному томі на 237 арк (прошиті, пронумеровані та скріплені печаткою) за 2020 рік;
4) прибутково-видаткові документи на речове майно складу за 2020 рік в чотирьох томах, том 1 на 228 арк., том 2 на 186 арк., том 3 на 118 арк., том 4 на 112 арк. (прошито, пронумеровано та скріплено печаткою;
5) книга № 07-449 реєстрації облікових документів по речовій службі ХНУПС за 2020 рік в одному томі на 96 арк.;
6) книга № 07-462 реєстрації облікових документів по речовій службі ХНУПС за 2020 рік в одному томі на 96 арк.;
7) копія бланку № 304 про передачу майна від сержанта ОСОБА_10 до старшини ОСОБА_11 . Від 8.12.2020 на 6 арк.;
8) видаткові документи на отримання товарно-матеріальних цінностей за 2021 рік на 12 арк. копії;
9) книга № 07-451 обліку, наявності та проходження матеріальних засобів по речовій службі ХНУПС за 2021 рік на 8 ми арк. копія.
Постановою слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 від 11.06.2021 вказані речі були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Вилучені документи містять відомості про злочинну діяльності фігурантів кримінального провадження та мають доказове значення для досудового розслідувань. Вказані документи містять відомості про облік військового майна, яке належить Збройним силам України та розподілено до ХНУПС ім. Івана Кожедуба. Зокрема, потребує встановлення факту розкрадання вказаного військового мана, що можливо виключно шляхом проведення слідчих (розшукових), процесуальних дій, експертних досліжень.
На підставі вищевикладеного, з метою недопущення зникнення, втрати, пошкодження, приховування чи перетворення матеріальних об`єктів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин кримінального провадження, слідчий звернувся з даним клопотанням до суду.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені в клопотанні.
Представник власника майна просила відмовити в задоволенні клопотання.
Суд, допитавши слідчого ОСОБА_3 , вислухавши представника власника майна, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи, приходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 15.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.
На підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 від 09.06.2021 було проведено обшук у приміщенні Служби тилу ХНУПС ім. Івана Кожедуба за адресою: в`їзд Трінклера, 2.
Під час обшуку за вказаною адресою було виявлено та вилучено:
1) книга №07-451 обліку, наявності та проходження матеріальних засобів по речовій службі ХНУПС за 2020 рік, прошито, пронумеровано та скріплено печаткою (усього на 100 аркушах);
2) прибутково-видаткові документи на разове майно постійного складу за 2020 рік в трьох томах, том 1 на 332 аркушах, том 2 на 243 арк., том 3 на 304 арк.;
3) документи, наряди давального органу речової служби в одному томі на 237 арк (прошиті, пронумеровані та скріплені печаткою) за 2020 рік;
4) прибутково-видаткові документи на речове майно складу за 2020 рік в чотирьох томах, том 1 на 228 арк., том 2 на 186 арк., том 3 на 118 арк., том 4 на 112 арк. (прошито, пронумеровано та скріплено печаткою;
5) книга № 07-449 реєстрації облікових документів по речовій службі ХНУПС за 2020 рік в одному томі на 96 арк.;
6) книга № 07-462 реєстрації облікових документів по речовій службі ХНУПС за 2020 рік в одному томі на 96 арк.;
7) копія бланку № 304 про передачу майна від сержанта ОСОБА_10 до старшини ОСОБА_11 . Від 8.12.2020 на 6 арк.;
8) видаткові документи на отримання товарно-матеріальних цінностей за 2021 рік на 12 арк. копії;
9) книга № 07-451 обліку, наявності та проходження матеріальних засобів по речовій службі ХНУПС за 2021 рік на 8 ми арк. копія.
Постановою слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 від 11.06.2021 вказані речі були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Вказані речі є речовими доказами, мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а їх повернення може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що слідчим надано достатньо доказів, що вказані речі мають доказове значення для даного кримінального провадження, а також під час досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні судових експертиз і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладення арешту на вказані вилучені речі.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме на:
1) книга №07-451 обліку, наявності та проходження матеріальних засобів по речовій службі ХНУПС за 2020 рік, прошито, пронумеровано та скріплено печаткою (усього на 100 аркушах);
2) прибутково-видаткові документи на разове майно постійного складу за 2020 рік в трьох томах, том 1 на 332 аркушах, том 2 на 243 арк., том 3 на 304 арк.;
3) документи, наряди давального органу речової служби в одному томі на 237 арк (прошиті, пронумеровані та скріплені печаткою) за 2020 рік;
4) прибутково-видаткові документи на речове майно складу за 2020 рік в чотирьох томах, том 1 на 228 арк., том 2 на 186 арк., том 3 на 118 арк., том 4 на 112 арк. (прошито, пронумеровано та скріплено печаткою;
5) книга № 07-449 реєстрації облікових документів по речовій службі ХНУПС за 2020 рік в одному томі на 96 арк.;
6) книга № 07-462 реєстрації облікових документів по речовій службі ХНУПС за 2020 рік в одному томі на 96 арк.;
7) копія бланку № 304 про передачу майна від сержанта ОСОБА_10 до старшини ОСОБА_11 . Від 8.12.2020 на 6 арк.;
8) видаткові документи на отримання товарно-матеріальних цінностей за 2021 рік на 12 арк. копії;
9) книга № 07-451 обліку, наявності та проходження матеріальних засобів по речовій службі ХНУПС за 2021 рік на 8 ми арк. копія.
Зберігання зазначеного майна доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1