Справа № 752/4699/13-к
Провадження по справі № 1-кп/752/594/21
У Х В А Л А

"10" червня 2021 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

під час проведення в приміщені суду в м. Києві підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні, данні про яке 21.11.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернівецької області, обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених пунктами 6, 12 частини 2 статті 115 КК України, пунктами 1, 6, 12, 13 частини 2 статті 115 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий ріг, Дніпропетровської області, обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених пунктами 6, 12 частини 2 статті 115 КК України, пунктами 1, 6, 12, 13 частини 2 статті 115 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених пунктами 6, 12 частини 2 статті 115 КК України, пунктами 1, 6, 12, 13 частини 2 статті 115 КК України,

за участю сторін і учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

встановив:
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 під час проведення підготовчого засідання заявили відвід прокурору Швецю .

Обвинувачений ОСОБА_7 , в обґрунтування вимог зазначив, що прокурор не ознайомлює його із матеріалами досудового розслідування, не надає витяг з ЄРДР, застосовує інші незаконні методи, зокрема висловлює в засобах масової інформації неправдиві відомості про його особу, що принижує його гідність. Вважає, що дії прокурора, якій вніс неправдиві відомості до обвинувального акту, призвели до порушення правил територіальної підсудності даного кримінального провадження. Також заявив про те, що обвинувачений ОСОБА_5 проводив ремонті роботи в прокуратурі за договором підряду, що також на його думку свідчить про неупередженість прокурора.

Обґрунтовуючи підстави відводу Обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що прокурор ОСОБА_8 звернувся із заявою про його втечу з-під варти 06.12.2018, на підставі чого були внесені відомості до ЄРДР про кримінальне провадження, під час проведення досудового розслідування у якому прокурор був допитаний як свідок. Також зазначив, що останній висловлював у засобах масової інформації неправдиві відомості про його особу, зокрема про те, що він 06.12.2018 зник з Голосіївського районного суду м. Києва та втік з під-варти, тим самим вважає, що прокурор сформував відносно нього негативну та упереджену думку суспільства. Також обвинувачений зазначає, що прокурор у телефонному режимі чинив тиск на інших обвинувачених, захисників та свідка. Такі дії прокурора, на думку ОСОБА_6 , порушують принцип презумпції невинуватості, принижують його гідність, що стало підставою для звернення до ЕСПЛ з відповідного скаргою.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вважають, що такі дії прокурора свідчать про його упередженість.

Захисник ОСОБА_9 вимоги заяви про відвід прокурора підтримала. Зазначила, що у кримінальному провадженні, данні про яке були внесені до ЄРДР нібито за фактом втечі ОСОБА_6 з-під варти, на підставі рішення суду, була скасована підозра, яка вручалася ОСОБА_6 . У задоволені апеляційної скарги прокурору відмовлено, між тим рішення суду не виконано.

Захисник ОСОБА_10 вимоги заяви про відвід прокурора підтримала. Зазначила, що визначені обвинуваченими обставини свідчать про те, що прокурор має спільні інтереси в різних кримінальних провадженнях, що свідчить про конфлікт інтересів. Вважає, що прокурор є необ`єктивним та у подальшому такі обставини можуть слугувати підставою для скасування будь-якого рішення суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_11 заяву про відвід підтримали.

Прокурор ОСОБА_8 заперечував проти задоволення заяви про його відвід. Вважає, що повідомлені обвинуваченими обставини не є правдивими. Він дійсно звертався із заявою про втечу ОСОБА_6 з-під варти, на підставі якої були внесені відомості до ЄРДР, між тим, у зазначеному провадженні він, як свідок, не допитувався. Його вислови у засобах масової інформації з приводу дій ОСОБА_6 , на його погляд, відповідали дійсності, оскільки обвинувачений 06.12.2018 залишив будівлю суду, але судом була проголошена ухвала, якою йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під-вартою. У засобах масової інформації він також надавав коментарі, але при цьому не допускав зайвих, оціночних висловлювань тощо.

З приводу аргументів ОСОБА_7 прокурор зазначив, що обвинувачений дійсно неодноразово звертався із заявою про ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, та йому надавалися письмові відповіді, в яких роз`яснювався порядок ознайомлення. Питання про підсудність також було неодноразовим предметом судового розгляду. Інші обставини також вважає необґрунтованими та такими, що не можуть свідчити про його неупередженість.

Суд, вислухавши заяви обвинувачених, думки інших учасників, заперечення прокурора, приходить до наступного висновку.

Підстави, які виключають участь прокурора у кримінальному провадженні, визначені у статті 77 КПК України, та є наступними:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Процесуальний статус прокурора у кримінальному провадження зумовлений функціями прокуратури, які остання виконує відповідно до Конституцією України, Закону України «Про прокуратуру» та норм КПК України. Зокрема, такою функцією є підтримання державного обвинувачення, під час здійснення якого прокурор користується правами і виконує обов`язки, передбачені КПК України.

Діяльність прокуратури ґрунтується на засадах, які визначені у ст. 3 Закону України «Про прокуратуру», до яких зокрема віднесені: законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, територіальності; презумпції невинуватості; незалежності прокурорів, що передбачає існування гарантій від незаконного політичного, матеріального чи іншого впливу на прокурора щодо прийняття ним рішень при виконанні службових обов`язків, неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки тощо.

Статтею 36 КПК України визначено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Доводи ОСОБА_7 про те, що прокурор не ознайомлює його із матеріалами досудового розслідування, фактично є предметом дослідження підготовчого судового засідання, враховуючі неодноразові заяви сторони захисту про зазначений факт, з приводу яких суд не робив відповідних висновків. Тому такий довід, як підстава, що свідчить про неупередженість прокурора, суд відхиляє.

Згідно ч.7 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. З урахуванням вимоги зазначеної статті, суд вважає, що дії прокурора ОСОБА_8 із складання заяви, на підставі якої були внесені відомості до ЄРДР з приводу подій, які відбувалися 06.12.2018, також не можуть свідчити про його упередженість, оскільки не виходять за рамки відповідних повноважень прокурора.

Доводи ОСОБА_6 з приводу того, що прокурор був допитаний в іншому кримінальному провадженні як свідок, також не знайшли свого підтвердження.

Суд не вбачає у доводах, викладених обвинуваченими та їх захисниками, конфлікту інтересів, а також порушення засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, як елементів принципу верховенства права.

Доводи щодо порушення територіальної підсудності даного кримінального провадження, були предметом судового розгляду, зокрема за місцем розташування органу досудового розслідування, яким було завершено досудове розслідування, та вони не знайшли свого підтвердження, про що зазначено в ухвалі Київського апеляційного суду від 12.06.2019.

Доводи обвинувачених про те, що висловлювання ОСОБА_8 у засобах масової інформації, під час спілкування з учасниками кримінального провадження, порушили принцип невинуватості, їх гідність, а також призвели до негативної, упередженої думки суспільства, суд також вважає недоведеними, оскілки у підтвердження зазначених тверджень сторона захисту не надала жодних доказів, зокрема матеріалів та носіїв, що містять відповідні висловлювання прокурора ОСОБА_8 .

Посилання на те, що у повідомленні про злочин, яке ОСОБА_8 склав 06.12.2018 твердження про те, що « ОСОБА_12 здійснив втечу з під-варти», не може свідчити про те, що прокурор порушив засади презумпції невинуватості, неупередженість, необ`єктивність, оскільки такий вислів міститься у заяві, яку прокурор склав в межах наданих йому повноважень відповідно до ч.7 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Вищевикладені аргументи в цілому свідчать про те, що обвинувачені не погоджуються з вчиненими прокурором ОСОБА_8 діями, та прийнятими ним рішеннями, оцінюючи їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу, та базуються на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності. Між тим, фактичних обставин у підтвердження існування викладених ними аргументів, які могли би бути очевидними також і для суду, що розглядає заву про відвід, стороною захисту не надано.

З урахуванням наведеного, підстави, що викладені обвинуваченими та доповнені їх захисниками, не є такими, що виключають участь прокурора ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 77, 80,81 КПК України, суд,-

постановив:
обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у задоволенні відводу прокурору ОСОБА_8 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
_________________ __________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2