Справа № 569/3900/20
У Х В А Л А

25 червня 2021 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

Начальник відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що у провадженні СУ ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000032 від 05.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1 КК України за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

09.06.2021 на підставі ухвал слідчого судді Рівненського міського суду проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_10 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та вилучено: деревяну биту і ніж.

10.06.2021 вказане майно постановою слідчого визнано речовим доказом відповідно до вимог ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України вищезазначені вилучені речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тому є достатні підстави вважати, що речі, які були вилучені під час проведення обшуку зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та може містити інформацію про осіб, причетних до його вчинення та іншу важливу інформацію для досудового розслідування.

З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, яке засобом та предметом протиправних дій, та одержане внаслідок їх вчинення, з метою позбавлення всіх осіб, які мають до нього відношення - можливості використовувати вказане майно, розпоряджатись будь-яким чином, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, тому слідчий просить клопотання задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій клопотання підтримав та просив суд провести розгляд без його участі.

Згідно із ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.

За таких обставин слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі володільця майна.

Дослідивши надані матеріали клопотання в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що у проваджені СУ ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 05.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1 КК України.

09.06.2021 на підставі ухвал слідчого судді Рівненського міського суду проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_10 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та вилучено вищевказане майно.

Постановою слідчого від 10.06.2021р. вказане майно, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, відповідно до вимог ст. 98 КПК України.

Накладення арешту на вищевказане майно, яке є речовим доказом, дасть можливість проведенню ряду експертиз та забезпечення збереження речових доказів. Крім того, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною розпоряджатися ним може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищевказане майно, до прийняття процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на дерев`яну биту і ніж вилучено, вилучені 09.06.2021 в ході проведення обшуку за місцем проживання за місцем проживання ОСОБА_10 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та позбавити останнього та всіх інших осіб, які мають відношення до вказаного майна, права на відчуження, розпорядження та/або користування даним майном до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1