Справа №: 630/591/19
У Х В А Л А
Іменем України
20 квітня 2021 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області у кримінальному провадженні № 0000473 клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309, ч. 2 ст. 310, ч.1 ст. 296, ч. 3 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:
Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 24.02.2021 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_7 , застосованого ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28.08.2019, продовжено до 24 квітня 2021 року включно.

13.04.2021 року прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтовується тим, що відносно ОСОБА_7 наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.2 ст.309, ч. 2 ст. 310, ч.1 ст. 296, ч. 3 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України, а також наявні ризики, які враховувались судом при обранні цієї міри запобіжного заходу, вони не відпали і продовжують існувати, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам. Зокрема, при обранні та продовженні дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею було враховано наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурор зазначає, що обставини на теперішній час не змінились.

Крім того, у судовому засіданні прокурор пояснила, що обвинувачений не має роботи, доводи сторони захисту про наявність дружини та дитини не підтверджені документально, а тому обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків та може покинути територію Харківської області, тим самим ухилившись від суду. Крім того, залишається актуальним ризик тиску на потерпілих та свідків, оскільки неодноразово виникала необхідність у їх повторних допитах та виникає і на теперішній час. Крім того, були випадки впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків. Цим підтверджується наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кількох злочинів, деякі з яких були вчинені ним вже після повідомлення про підозру, раніше був судимий за аналогічними статтями, хоча судимості і погашені на теперішній час, обґрунтованою є наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували.

Захисник, пославшись на рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" та "Бондаренко та інші проти України", зазначив, що після спливу часу тяжкість можливого покарання не може бути підставою тримання особи під вартою та суд має навести додаткове обґрунтування застосуванню такого суворого запобіжного заходу.

Обвинувачений зазначив, що в ході судового розгляду встановлено численні порушення, допущені під час досудового розслідування, обвинувачення є необґрунтованим. На теперішній час свідки та потерпілі допитані, а тому можливість впливу на них виключена. Крім того, надмірна тривалість судового провадження є порушенням права обвинуваченого на справедливий суд, закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Виходячи з викладеного, обвинувачений ОСОБА_7 просив визначити розмір застави.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 просили залишити запобіжний захід без змін.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думки учасників провадження, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

При обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 слідчим суддею було враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих злочинів.

Суд зазначає, що дана обставина була врахована саме слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого, однак суд не оцінює під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обґрунтованість обвинувачення, оскільки на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, завданням якого і є встановлення обґрунтованості чи необґрунтованості пред`явленого обвинувачення та дане питання вирішується за результатом дослідження всіх наданих суду доказів, а висловлення судом суджень щодо суті пред`явленого обвинувачення раніше визначеного процесуальним законом часу може призвести до виникнення сумнівів в неупередженості суду, що є неприпустимим.

Стосовно доводів клопотання прокурора в частині наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що обвинувачений ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків, оскільки доводи сторони захисту про те, що він має цивільну дружину та дитину не мають документального підтвердження. Захистом не надано доказів того, що обвинувачений працевлаштований, має родину або утриманців. Належне підтвердження вказаних фактів могло б значно знизити ризик його переховування від суду.

Крім того, стороною захисту не спростовано доводи прокурора про те, що особа, про яку стороною захисту стверджується, що вона є цивільною дружиною та матір`ю дитини обвинуваченого, проживає на теперішній час в Сумській області, що, на думку суду, може надати обвинуваченому додаткові можливості переховуватись від суду.

Таким чином, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжує існувати.

Вирішуючи питання, щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує множинність інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, а також той факт що певні з них були вчинені ним вже після притягнення його до кримінальної відповідальності, а саме вручення йому повідомлення про підозру, що підтверджує наявність ризику вчинення інших злочинів, у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Крім того, суд також враховує доводи прокурора про те, що раніше ОСОБА_7 вже двічі притягувався до кримінальної відповідальності за ст.. 296 КК України, хоча судимості на теперішній час погашені, що не заперечувалось стороною захисту.

Також, враховуючи викладені обставини, а також те, що триває дослідження доказів, в якому прийматимуть участь потерпілі, судом прийнято рішення про подальшу участь потерпілого ОСОБА_8 та свідків у дослідженні відеозаписів допитів, суд вважає, що не виключена можливість здійснення тиску обвинуваченим на вказаних осіб у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а тому обґрунтованою є наявність ризику, встановленого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на даний час враховані слідчим суддею ризики не відпали та продовжують існувати. Обвинувачений та його захисник не надали суду доказів наявності будь-яких обставин, які свідчать про те, що такі ризики зменшились або відпали.

Суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що судом не наведено додаткового обґрунтування наявності ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, а також на порушення статті 6 Конвенції в частині тривалості судового провадження, виходячи з наступного.

Суд зазначає, що при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою судом, з урахуванням принципу змагальності, оцінюються доводи сторін щодо наявності або відсутності обставин, які можуть слугувати підставою тримання обвинуваченого під вартою, а також оцінюються встановлені попередніми судовими рішеннями ризики, їх наявність або відсутність на теперішній час. Тому суд вважає необґрунтованими доводи захисника щодо відсутності належного обґрунтування наявності ризиків.

Стосовно порушення прав ОСОБА_7 , встановлених у статті 6 Конвенції суд зазначає, що судове провадження передбачає безпосереднє дослідження доказів як сторони захисту, так і сторони обвинувачення. Враховуючи той самий принцип змагальності, сторони обвинувачення та захисту у рівній мірі приймали та прийматимуть участь у доведенні перед судом своїх позицій, приймали участь у затвердженні обсягу доказів, які необхідно дослідити та порядку їх дослідження, у безпосередньому дослідженні доказів тощо. При цьому, кількість епізодів, за якими пред`явлено обвинувачення, кількість учасників, а також кількість процесуальних дій, вже проведених судом та які ще належить провести, на думку суду, повністю виправдовують тривалість провадження.

Оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи ризик втечі, зумовлений тяжкістю покарання за інкримінованим йому злочином та обґрунтованість підозри, яка встановлена при застосуванні запобіжного заходу, суд вважає, що на даний час більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми та не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи, що обвинувальний акт знаходиться на розгляді в суді, на теперішній час триває судовий розгляд, існує необхідність проведення великої кількості процесуальних дій відповідно до затвердженого судом порядку дослідження доказів, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

З огляду на положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 372, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 задовольнити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 18 червня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1