Справа № 761/9229/21
Провадження № 1-кс/761/6061/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника володільця майна ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду
клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0004952, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2020, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у м. Києві, погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 про накладення арешту намайно підозрюваного ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0004952, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 листопада 2020 року.
Клопотання мотивоване тим, що відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004952 від 20.11.2020 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 19.07.2020, приблизно о 04 год. 20 хв., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 , маючи умисел на заподіяння смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом ураження струму, під`єднав один кінець електропровідника до джерела струму, а саме електролічильників квартир АДРЕСА_2 вказаного будинку, а інший кінець до металевої решітки загального коридору квартир АДРЕСА_2 вказаного будинку, в наслідок чого на металевій решітці була наявна напруга 220 В. Після цього, ОСОБА_6 з місця події зник, цим самим вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, однак злочин не закінчено, з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_7 торкнулась до пофарбованої частини металевої решітки, що зменшило силу ураження струмом та остання залишилась жива.

31.12.2020 письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України вручене для передачі його близькому родичу та 11.01.2021 вручене особисто ОСОБА_6 . На даний час останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_7 та з 15.01.2021 утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Крім цього, у відділі розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001853 від 05.03.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України, по факту таємного викрадення особистих речей та грошових коштів ОСОБА_7 , заволодіння грошовими коштами останньої шахрайським шляхом та залишення потерпілої у небезпечному для життя стані.

Досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0001853 від 05.03.2020 встановлено, що в період часу з травня 2019 до липня 2020, лікар-стоматолог ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою потерпілої, під приводом надання послуг з лікування зубів, заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму приблизно 199000 гривень, чим завдав останній значної матеріальної шкоди.

Крім цього, 03.03.2020, невстановлена досудовим розслідуванням особа, шляхом зловживання довірою, проникла у кв. АДРЕСА_3 , звідки таємно викрала банківську картку ОСОБА_7 , після чого, 04.03.2020 у нічний час зняла грошові кошти у банкоматах м. Києва на загальну суму 78000 гривень, чим завдала ОСОБА_7 матеріального збитку.

Також, 25.06.2020, невстановлена досудовим розслідуванням особа, шляхом підбору ключів, проникла до кв. АДРЕСА_3 , де таємно викрала мобільний телефон марки Айфон 6, вартістю 5000 гривень та ноутбук марки Асус, вартістю 10000 гривен. Крім цього, використовуючи викрадений мобільний телефон, через мобільний додаток ІНФОРМАЦІЯ_3 , невстановлена особа перерахувала з банківської карти ОСОБА_7 грошові кошти на загальну суму 48000, чим завдала останній матеріального збитку на суму 63000 гривень.

Крім цього, 25.06.2020, лікар-стоматолог ОСОБА_6 , перебуваючи у кв. АДРЕСА_3 , завідомо залишив без допомоги ОСОБА_7 , яка перебувала у небезпечному для життя стані, при цьому він сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_7 стверджує, що всі вище перелічені кримінальні правопорушення відносно неї вчинив ОСОБА_6 , відповідно до чого, 16.02.2020 до органу досудового розслідування було подано цивільний позов в інтересах ОСОБА_7 на загальну суму 838 756,65 грн., з яких 338 756,65 грн. складає матеріальна шкода та 500000 грн. моральна.

Також в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 має у своїй приватній власності нерухоме майно, а саме, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, чотирьох кімнатну квартиру, загальною площею 77.1 кв.м., житловою площею 53.8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Захисник володільця майна у судовому засідання заперечував щодо задоволення зазначеного майна, вказавши на те, що вилучені під час обшуку документи містять особисту інформацію осіб.
Дослідивши матеріали клопотання, пояснення учасників судового процесу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Так, в провадженні відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004952 від 20.11.2020 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Як убачається із матеріалів клопотання, накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.
Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.
За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна фізичної особи, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.
Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні майна підозрюваного ОСОБА_6 .
Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 372, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучено 10.03.2021 під час проведення обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_5 , в якій зареєстрований та проживає ОСОБА_6 , а саме:
- медичну документацію ОСОБА_8 на 9 аркушах;
- медичну документацію Медвідь Ю на 4 аркушах;
- медичну документацію ОСОБА_9 на 8 аркушах;
- медичну документацію ОСОБА_10 на 2 аркушах;
- медичну документацію ОСОБА_11 на 11 аркушах;
- план-лікування ОСОБА_7 на 3 аркушах;
- договір між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 на 3 аркушах;
- медичну документацію ОСОБА_13 на 12 аркушах;
- карту пам`яті "SP", об`ємом 32 ГБ;
- акт обстеження на 1 аркуші;
- заяву ОСОБА_6 на 1 аркуші.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1