Справа №592/1183/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/187/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданнів місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 липня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого,

ВСТАНОВИЛА:

На початку апеляційного розгляду кримінального провадження засуджений ОСОБА_7 заявив відвід складу суду, з мотивів того, що колегія суддів, вже має наперед сформовану правову позицію у справі, оскільки він з аналогічними апеляційними скаргами звертався до суду апеляційної інстанції, який відмовляв у їх задоволенні, а тому рішення суду апеляційної інстанції вже є передбачуваним і не буде на його користь.

Вислухавши доповідь судді, доводи засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали заявлений відвід складу суду, доводи прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти відводу складу суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи поданого відводу, колегія суддів вважає, що воно задоволенню не підлягає.

Відповідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства, а згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону, що також закріплено і в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Так п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, передбачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, а згідно п. 81 рішення ЄСПЛ від 06.09.2005 «Салов проти України» (Salov v. Ukraine), заява № 65518/01) «неупередженість» у сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу».

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів також викладені у рішеннях ЄСПЛ (зокрема, справа «Мироненко та Мартиненко проти України» (MironenkoandMartenko v. Ukraine), заява № 4785/02, 10.12.2009, п. 66, 69, 70), згідно яких наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі необхідно визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, необхідно з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді. У справі «Білуха проти України» (рішення від 09 листопада 2006 року, заява № 33949/02) ЄСПЛ констатував, що «наявність безсторонності відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49). При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною».

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27 липня 2006 року, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, а у п. 2.5 цих принципів визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При цьому, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналізуючи зазначені вимоги закону, колегія суддів приходить до переконання, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти можливій упередженості судді (суддів) під час розгляду конкретної справи, запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (суддів), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст. 6 Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод).

Таким чином, вирішуючи заявлений відвід, колегія суддів зазначає, що прийняття у майбутньому рішення, навіть при не згоді з його мотивами, не може бути підставою для висновку про упередженість складу суду, оскільки основними вимогами до рішення суду є його законність, обґрунтованість і вмотивованість (ст. 370 КПК), а не його непередбачуваність. У будь якому разі судове рішення є передбачуваним для кожної із сторін, однак кінцевий результат розгляду справи залежить не лише від волі суду, а й від активності процесуальної діяльності кожної із сторін провадження.

Оскільки засуджений у заявленому відводі не навів переконливих доводів на підтвердження наявності сумнівів у неупередженості складу суду.

З огляду на викладене, обставини, які були вказані заявником щодо суддів, не є такими, що виключають їх участь в апеляційному розгляді кримінального провадження з метою дотримання права особи на справедливий суд.

Керуючись ст.75, 76, 418,419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити засудженому ОСОБА_7 в задоволенні відводу складу колегії суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 при розгляді апеляційної скарги на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 липня 2020 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення з під варти від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності негайно та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4