ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1600/21 Справа № 192/317/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 01.04.2021 року про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_6 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_7
в режимі відеоконференції:
засудженого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням суду та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 01.04.2021 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення відмовлено.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції виходив з того, що засуджений за весь період відбування покарання характеризується посередньо, стягнень за порушення режиму утримання не має, не приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, має 3 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що засуджений не довів свого виправлення.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою його клопотання про умовно-дострокове звільнення задовольнити.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що за час відбування покарання він характеризується виключно позитивно, не допускав порушення режиму утримання у зв`язку з чим до нього не застосовувались стягнення, працевлаштований, має 3 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, отримав спеціальність зварювальника у зв`язку з чим вважає, що не лише став на шлях виправлення, а й довів його.
Позиції учасників судового провадження.
Засуджений ОСОБА_6 підтримав свою апеляційну скаргу, вважав за необхідне ухвалу суду скасувати та постановити свою, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважав ухвалу суду законною, обґрунтованою та вмотивованою у зв`язку з чим, просив апеляційний суд залишити апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Мотиви суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався у повному обсязі, а тому, на думку апеляційного суду, рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, виходячи з наступного.
Відмовляючи в застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_6 суд першої інстанції виходив з того, що за час відбуття покарання останній характеризується посередньо, не приймає участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, приймає участь в роботі самодіяльних організацій, бере участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу, має 3 заохочення, стягнень не має, а тому суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_6 не довів свого виправлення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд, оскільки, як видно з характеристики засудженого, ОСОБА_6 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, а також умисного корисливого злочину, за весь час відбуття покарання має три заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, дисциплінарних стягнень не має, працевлаштований, не приділяє уваги до дбайливого ставлення до майна установи, до виконання вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно, відбув 3/4 строку покарання, не відбута частина покарання складає 9 місяців.
Апеляційний суд не може погодитись з доводами засудженого, що судом надано невірну оцінку його характеристиці, оскільки суд оцінює поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, а не за окремий період у зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що за час відбуття покарання засуджений ОСОБА_6 зарекомендував себе посередньо, оскільки наявність заохочень без певної системи свідчить лише про належне виконання засудженим своїх обов`язків, передбачених ст. 9 КВК України.
Обов`язковою умовою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання є встановлення судом факту, що особа довела своє виправлення. У даному випадку, колегія суддів вважає, що позитивні зміни у поведінці засудженого та його прагнення до неухильного дотримання умов відбування покарання, проходження ним програм соціального виховання, свідчить про те, що він став на шлях виправлення, однак, за відсутності відомостей щодо системних заохочень, які б давали підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення, колегія суддів позбавлена можливості застосувати до ОСОБА_6 умовно-дострокове звільнення, оскільки воно, на даний час, буде суперечити меті призначеного покарання, яке полягає у виправленні засудженого та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Одночасно з цим, апеляційний суд зважає також й на те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово засуджений та до нього застосовувалось умовно-дострокове звільнення, однак цієї заохочувальної норми не було достатньо для попередження вчинення ним нових злочинів. Крім цього, у даній справі засудженого ОСОБА_6 було звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку, проте останній порушив умови іспитового строку та був направлений для відбуття покарання. Вказане свідчить про те, що мета призначеного покарання, яка визначена у ч. 2 ст. 50 КК України, наразі не виконана.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 412, 415, 416 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 01.04.2021 року про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4