Дата документу 19.04.2021
Справа № 334/514/21
Провадження № 1-кп/334/582/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0000906 від 22.12.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Веселе Запорізької області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 185 КК України,
установив:
10 грудня 2020 року о 09 годинні 46 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись біля третього під`їзду будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з поверхні тротуару майно, яке належало ОСОБА_5 , а саме: телевізор марки Toshiba, модель 15LZE28 в корпусі сірого кольору, вартістю 450 гривень.

Далі ОСОБА_4 , продовжуючи свій протиправний умисел, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду у сумі 450 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, яке йому інкримінують, визнав у повному обсязі та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся в скоєному.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєний ОСОБА_4 злочин за ч. 1 ст. 185 КК України відносяться до кримінального проступку.
ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, працевлаштований не офіційно, має стабільний щомісячний заробіток, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах, свою вину в вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, в скоєному щиросердно розкаявся.
Шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована у повному обсязі.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України. На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: телевізор марки Toshiba, модель 15LZE28 в корпусі сірого кольору, вартістю 450 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_5 та переданий йому на відповідальне зберігання залишити за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1