Справа № 606/53/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000087 внесеного 17.11.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та 0000009 внесеного 12.01.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гумниська, Теребовлянського району, Тернопільської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого:

12.10.2020 Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ст.126-1 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт,

17.12.2020 Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ст.126-1 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць, на час постановлення вироку відбув покарання повністю,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ст. 126-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля зазначені кримінальні провадження,

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2020 року близько 21 години 30 хвилин у ОСОБА_3 , який перебував за місцем проживання колишньої співмешканки ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту з останньою, виник умисел на спричинення фізичного болю ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 , 30 жовтня 2020 року близько 21 години 30 хвилин, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , будучи розлюченим на поведінку ОСОБА_5 та знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, діючи цілеспрямовано, розуміючи караність свого діяння наблизився до ОСОБА_5 та умисно долонею правої руки завдав один удар в ліву половину обличчя останньої, в результаті даного удару ОСОБА_5 відчула фізичний біль, однак тілесних ушкоджень не отримала.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КК України - умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Крім того, в період часу з 20 травня 2020 року по 15 листопада 2020 року ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 та матері останньої ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання на грунті неприязних відносин, систематично вчиняв психологічне насильство над ОСОБА_6 , що призвело до її психологічних страждань та погіршення якості життя.

Так, 20 травня 2020 року о 20 год 55 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 та матері останньої ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , з якими він раніше перебував у сімейних та близьких відносинах, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив відносно матері колишньої співмешканки ОСОБА_5 ОСОБА_6 дії психологічного насильства, які проявились у тому, що він погрожував останній фізичною розправою, кричав, ображав, чинив психологічний та моральний тиск у сім`ї, внаслідок чого ОСОБА_6 було спричинено психологічні страждання, чим порушив ч.2 ст.173-2 КУпАП. За вказаним фактом постановою Теребовлянського районного суду від 17 червня 2020 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

Окрім цього, 28 вересня 2020 року о 14 год 30 хв., 29 вересня 2020 року о 12 год 00 хв, 29 вересня 2020 року о 15 год 00 хв. ОСОБА_3 перебуваючи за місцем проживання своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 та матері останньої ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , з якими він раніше перебував у сімейних та близьких відносинах, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив відносно матері колишньої співмешканки ОСОБА_5 ОСОБА_6 дії психологічного насильства, які проявились у тому, що він голосно кричав, ображав ОСОБА_6 , нецензурно висловлювався, погрожував останній фізичною розправою, чинив психологічний та моральний тиск, чим порушив ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. За вищевказаними фактами постановою Теребовлянського районного суду від 12 жовтня 2020 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Також, 30 жовтня 2020 року о 21 год 30 хв. та 15 листопада 2020 року о 20 год 30 хв. ОСОБА_3 перебуваючи за місцем проживання своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 та матері останньої ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , з якими він раніше перебував у сімейних та близьких відносинах, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив відносно матері колишньої співмешканки ОСОБА_5 ОСОБА_6 дії психологічного насильства, які проявились у тому, що він шарпав ОСОБА_6 за одежу, штовхав її у спину, погрожував останній фізичною розправою, обзивав та виражався нецензурними словами, чим порушив ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. За вказаними фактами постановою Теребовлянського районного суду від 24 листопада 2020 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Вказаними діями ОСОБА_3 заподіяв матері колишньої співмешканки ОСОБА_5 ОСОБА_6 систематичних психологічних страждань, що завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних або близьких відносинах, що призвело до фізичних або психологічних страждань потерпілої.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні описаних в обвинувальних актах кримінальних правопорушень визнав повністю. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ст. 126-1 КК України, за обставин, викладених у обвинувальних актах, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 винен в умисному завданні ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних або близьких відносинах, що призвело до фізичних або психологічних страждань потерпілої, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом?якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які згідно статті 12 КК України відноситься до кримінальних проступків та нетяжких злочинів.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України є вчинення кримінального проступку щодо особи з якою винний перебував у сімейних або близьких відносинах, вчинення злочину особою повторно, вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Обставинами, які пом?якшують покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України є щире каяття.

Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, особа винного, його вік, стан здоров`я, а також те, що такий неодноразово піддавася стягненням за вчинення насильства в сім`ї, раніше судимий, негативно характеризується за місцем свого проживання, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, його поведінку до, під час та після вчиненого правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій статей, які передбачають відповідальність за вчинене та на підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ст.126-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.126 КК України у виді 100 (сто) годин громадських робіт;

за ст.126-1 КК України у виді 180 (сто вісімдесят) годин громадських робіт.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 180 (сто вісімдесят) годин громадських робіт.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1