Справа № 445/482/21
Провадження № 1-кп/445/87/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року Золочівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області обвинувальний акт від 02.02.2021 року з угодою про визнання винуватості від 02.02.2021 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000028 від 23.01.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноармійськ Червоноармійського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше несудимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,-
в с т а н о в и в :
22.01.2021 року близько 23 год. 00 хв. поліцейським т.в.о. начальника СРПП Золочівського РВП ГУНП у Львівській робласті ОСОБА_6 та поліцейським СРПП Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 , було зупинено автомобіль Mercedes-Benz E-220, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 . Виконуючи покладені на Національну поліцію обов`язки, поліцеським СРПП Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 було виявлено у ОСОБА_4 ознаки алкогольного сп`яніння. В подальшому, ОСОБА_4 поліцейськими було повідомлено про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 с. 130 КУпАП. Після цього, ОСОБА_4 сів у салон службового автомобіля марки "Toyota prius", д.н.з. НОМЕР_2 , усвідомлюючи, що порушив Правила дорожнього руху, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також те, що працівники поліції є службовими особами, уповноваженими на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, останній діючи умисно, маючи на меті уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, з метою залишити місце події без складання даного протоколу, нехтуючи попередженнями працівника поліції про кримінальну відповідальність, запропонував, та одразу ж надав неправомірну вигоду у розмірі 1500,00 грн поліцейському Золочівського РВП ГУНП у Львівській робласті ОСОБА_6 , які поклав у планшетку між своїм поясненням та чистими аркушами листків формату А4, за не вчинення відносно нього дій з використанням наданої поліцейським влади та службового становища.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 369 КК України, як надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, таку вигоду дій з використанням службового становища.
Між прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, 02.02.2021 року укладена угода про визнання винуватості.
Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_4 визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, кається у вчиненому, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч.1 ст. 369 КК України, та істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При визначенні вказаної міри покарання, сторонами враховано ступінь тяжкості кримінального правопорушення, який є нетяжким злочином, що відноситься до категорії корупційних злочинів, характеризуючі дані обвинуваченого, зокрема, що останній на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, раніше несудимий, наявність обставин, що пом`якшують покарання, таких як, щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину, відношення до вчиненого, поведінку після вчинення злочину, бажання виправити ситуацію, понести заслужене покарання.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та з врахуванням вимог кримінального процесуального законодавства, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Відповідно до ч.5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є нетяжким злочином.
Захисник ОСОБА_5 просить затвердити угоду про визнання винуватості, вказує, що така була укладена з його участю, добровільно, угода та погоджене сторонами покарання відповідають вимогам закону та інтересам суспільства.

Судом у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст.472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбачена санкцією ч.1 ст. 369 КК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме, можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, обвинуваченому зрозумілі. Після наданих судом роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає - щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч.2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
За умовами ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, ч.1 ст. 369 КК України, суд, -

у х в а л и в :
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02.02.2021 року між прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень).
Речові докази: купюру номіналом 500,00 грн.(серія ВЕ2010751), купюру номіналом 500,00 грн. (серія МВ8502374), купюру номіналом 500,00 грн.(серія МВ 4438082) конфіскувати в дохід держави.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_8