ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 605/157/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/272/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2021 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

прокурора - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження № 11-кп/817/272/21 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Монастириського районного суду Тернопільської області від 15 липня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Голгоча, Бережанського району, Тернопільської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою змінити запобіжний захід щодо її підзахисного з тримання під вартою на домашній арешт у нічний період доби з встановленням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Посилається на те, що у судовому засіданні не прокурором не доведено наявність ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вважає що продовжуючи запобіжний захід її підзахисному суд не врахував того, що ОСОБА_6 перебуває під вартою тривалий період часу вже понад 1,5 року незважаючи на те, що жодних підстав переховуватись у нього немає оскільки він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою молодого віку, частково відшкодував шкоду потерпілій, має постійне місця проживання, до моменту затримання працював у монастирях, де позитивно характеризується, має на утриманні матір ОСОБА_9 , яка є інвалідом 3-ї групи.

Крім того вбачає порушення судом вимог ч.4 ст. 183 КПК України, у тому, що суд не розглянув можливості застосування до ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний період доби, який зможе запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та надасть обвинуваченому можливість влаштуватись на роботу для подальшого відшкодування завданої шкоди.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляцію з викладених у ній мотивів, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив, дослідивши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

В провадженні Монастириського районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України, якому неодоразово продовжувався запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Мотивуючи прийняте рішення суд виходив з того, що ризики, які стали підставою для застосування вказаного запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, його застосування відповідає особі обвинуваченого, характеру, тяжкості та обставинам кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються та покаранню, що може бути призначене, в разі визнання його винуватим, є співмірним задля запобігання настанню ризиків та виправдовує тримання особи під вартою.

За наслідками перевірки рішення місцевого суду, колегія суддів погоджується, що обставини, які встановленні судом, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч.1 ст.177 КПК України,

Як зазначено у п.58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчієв проти Молдови, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Окрім цього, колегія суддів враховує практику ЄСПЛ відповідно до якої: тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення у справі Летельє проти Франції); розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно, вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Судом вірно встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні трьох кримінальних правопорушень, які відносяться до катергорії тяжких, потерпілою є особа похилого віку, даних щодо наявності у нього постійного заробітку та місця проживання, міцних соціальних звязків за наслідками розгляду клопотання не здобуто, натомість, в матеріалах провадження містяться відомості про те, що він перебував у розшуку у іншому кримінальному провадженні, а тому доводи захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України та можливості застосування до її підзахисного менш тяжкого запобіжного заходу не є переконливими .

Отже, апеляційну скаргу захисника слід відхилити, а ухвалу суду про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого залишити без змін.

Керуючись ст.ст.177, 181,183,191,419,422 КПК України , колегія суддів, -

Постановила:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Ухвалу Монастириського районного суду Тернопільської області від 15 липня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді