Справа № 297/629/21
УХВАЛА
про арешт майна
25 березня 2021 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатської області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000101 від 24.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

встановив:
Слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000101 від 24.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Слідчий вказує на те, що 24.03.2021 року до поліції звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець с. Великі Береги, Берегівського району, який просить прийняти міри до невідомих осіб, які у нічний період часу з 23.00 годин 23.03.2021 року по 00.30 годин 24.03.2021 року незаконно заволоділи транспортним засобом марки «Mercedes Benz», моделі «Sprinter», білого кольору, державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », який знаходився на території подвір`я за адресою АДРЕСА_1 .

Так в ході огляду місця події від 24.03.2021 року в період часу з 04:30 годин по 05:18 годин проведеного слідчим Берегівського РВП ОСОБА_6 на ділянці автодороги М-23 Берегово-Виноградово між населеними пунктами Оросієво та Перехрестя на відстані 800 метрів від дорожнього знаку с. Оросієво на узбіччі дороги знаходився автомобіль марки «MERCEDES-BENS», модель «208D», з номерними знаками « НОМЕР_1 », білого кольору, він-номер НОМЕР_2 .
Відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000101 від 24.03.2021 року за попередньою правовою кваліфікацією злочину.
Вище вказаний автомобіль було вилучено та доправлено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Берегівського РВП.
Згідно постанови слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 24.03.2021 року автомобіль марки «MERCEDES-BENS», модель «208D», з номерними знаками « НОМЕР_1 », білого кольору, він-номер НОМЕР_2 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Частина 2 вказаної статті вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Метою накладення арешту є збереження речових доказів, з метою унеможливити розпоряджатися вищевказаним майном, щоб запобігти зникненню, втраті або пошкодженню відповідного майна.

Підставою для накладення арешту являється те, що вилучені речі відповідно до ст. 98 КПК України визнані речовими доказами згідно постанови слідчого, а тому виникла необхідність у кримінальному провадженні вжити заходи щодо збереження речових доказів у вигляді арешту вказаного майна.
У зв`язку із наведеним у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність вжити заходи забезпечення у вигляді арешту вказаного майна, з метою унеможливити розпоряджатися власникам вказаним автомобілем.
Прокурор ОСОБА_4 на розгляд клопотання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі зазначив, що просить накласти арешт на авто з можливістю користування без права внесення в нього конструктивних змін, із забороною виїзду за межі Закарпатської області (а.с. 23).

Дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Отже, клопотання слідчого про накладення арешту на майно, а саме автомобіль марки «MERCEDES-BENS», модель «208D», з номерними знаками « НОМЕР_1 », білого кольору, він-номер НОМЕР_2 , як предмет кримінального правопорушення, є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
Згідно ч. 4, ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, на яке накладено арешт; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Із системного аналізу наведених норм КПК України можливо зробити висновок, що слідчому судді при вирішення питання накладення арешту майна, та при розгляді його скасування, при обґрунтованості такого клопотання, слід обирати такий спосіб арешту майна, який не призведе до надмірного обмеження прав володільця майна, яке суттєво позначиться на його інтересах.

Оскільки позбавлення прав володіння та користування потерпілим ОСОБА_5 автомобілем марки «MERCEDES-BENS», модель «208D», з номерними знаками « НОМЕР_1 »надмірно обмежує його у можливості використання транспортного засобу, та тривале його зберігання на відкритому майданчику може призвести до його пошкодження, та з урахуванням необхідності збереження даного транспортного засобу як речового доказу, слідчий суддя приходить до висновку про можливість передачі арештованого автомобіля ОСОБА_5 на відповідальне зберігання та користування без права відчуження.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України слід зобов`язати прокурора ОСОБА_4 після отримання копії ухвали негайно вжити заходи щодо її виконання та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 169 КПК України копія судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, копія судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна негайно після його оголошення вручається слідчому, прокурору. У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копія надсилається таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309, 370-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:
Клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатської області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000101 від 24.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000101 від 24.03.2021 року, а саме на автомобіль марки «MERCEDES-BENS», модель «208D», з номерними знаками « НОМЕР_1 », білого кольору, він-номер НОМЕР_2 .
Автомобіль марки «MERCEDES-BENS», модель «208D», з номерними знаками « НОМЕР_1 », білого кольору, він-номер НОМЕР_2 , на який накладений арешт повернути володільцю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , на відповідальне зберігання та користування без права його відчуження.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору, які повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала в частині накладення арешту на майно може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1