Справа № 152/649/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 05 травня 2021 року

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дерев`янки, Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-технічною освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 25 квітня 2021 року близько 22.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до домогосподарства ОСОБА_5 , що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , де підійшов до приміщення сараю, вхідні двері якого були замкнуті на навісний замок.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь підготовленого металевого прута, шляхом зриву навісного замка, проник у приміщення сараю, де умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав бензокосу марки «VIPER» моделі «CG 430В» вартість якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи №2922/21-21 від 18.05.2021 складає 933,00 грн, після чого викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_4 завдав матеріального збитку потерпілій ОСОБА_5 на суму 933, 00 грн.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана із проникненням у інше приміщення.
Судовий розгляд у справі проведено на підставі ч. 3 ст. 349 КК України, оскільки сторони не заперечували щодо такого розгляду, зокрема, потерпілою 16 червня 2021 року подано до суду відповідну заяву.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, повідомивши, що в темну пору доби прийшов до домоволодіння потерпілої, зірвав навісний замок сараю та викрав з відти бензокосу. Вподальшому заховав її навпроти свого домоволодіння в кущах. Після приїзду працівників поліції, добровільно видав викрадене майно потерпілій.

Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення, а тому кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не знаходиться, за місцем проживання характеризується негативно, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обставиною, пом`якшуючою покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, обтяжуючих покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_4 статті 69 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості злочину, вчиненого обвинуваченим, особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують його покарання, та відсутності обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Окрім того, з урахуванням обставин справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думки прокурора, потерпілої, яка в заяві вказала, що покладається на розсуд суду при призначенні покарання обвинуваченому, суд доходить висновку, що доцільним є застосування до ОСОБА_4 положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням строком на два роки та покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки, на переконання суду, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Призначаючи зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

У провадженні наявні процесуальні витрати 343,22 гривень за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ч. 3 ст. 349 статтями 100, 368-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 протягом встановленого судом іспитового строку в два роки обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: бензокосу марки «VIPER» моделі «CG 430В» залишити у власності потерпілої ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати пов`язані з залученням експертів в сумі 343,22 грн.

Згідно зі статтями 392-395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Згідно зі статтею 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Шаргородського районного
суду Вінницької області ОСОБА_1