Провадження № 1-кп/161/19/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 19 квітня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

представника потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження №0003326 від 16.07.2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кальник Мукачівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого вантажником на заводі «Кромберг енд Шуберт», має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

-за ст.296 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 , 15.07.2017, близько 20:00 год., перебував поблизу магазину «Грибочок», що розташований по вул. Полонківській, 29А в м. Луцьк Волинської області, в одній компанії разом з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, який не пристойно чіплявся до неповнолітньої ОСОБА_7 та виражався нецензурною лайкою, у зв`язку з чим ОСОБА_4 зробив зауваження на адресу обвинуваченого ОСОБА_6 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження про неприпустимість такої поведінки, сприймаючи дії обох вказаних осіб, як явну неповагу до особи жіночої статі.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись поблизу вищевказаного магазину, використовуючи висловлені ОСОБА_4 зауваження, як надуманий та нікчемний привід для своїх неправомірних дій, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в нахабному виявленні зневажливого ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальноприйнятих норм поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок, виявляючи особливу зухвалість та демонструючи свою зверхність над іншими громадянами, діючи в групі осіб разом з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, який в свою чергу наносив удари потерпілому, спочатку вилляв гарячий кавовий напій, який попередньо придбав у вищевказаному магазині, в обличчя ОСОБА_4 , після чого завдав останньому побої, безпричинно нанісши один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілого, а саме в ліву ділянку щелепи, внаслідок чого останній втративши рівновагу впав на землю. Далі, продовжуючи свої протиправні дії та дочекавшись, коли потерпілий ОСОБА_4 підведеться із землі, обвинувачений ОСОБА_6 наніс йому ще один удар кулаком правої руки в обличчя, а саме в ліву ділянку щелепи потерпілого, внаслідок чого останній знову втратив рівновагу та впав на землю.

Внаслідок вищевказаних протиправних хуліганських дій ОСОБА_6 , вчинених ним в групі із особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, потерпілому ОСОБА_4 було завдано фізичного болю, а також згідно висновку судово-медичного експерта № 859 від 30.08.2017, тілесні ушкодження у вигляді поверхневих саден обох нижніх кінцівок та правої кисті, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та суду показав, що 15.07.2017 року у вечірню пору доби він разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 приїхали на таксі з с. Промінь Луцького району до магазину «Грибочок», що знаходиться неподалік цукрового заводу в м. Луцьк, де ОСОБА_6 купив каву і поставив її на кришку багажника автомобіля таксі, оскільки потерпілий підійшов в притул обличчям до обличчя до ОСОБА_10 , який співав «Атя-тя» та запитав що це таке «Атя-тя», і в цей час ОСОБА_6 , з метою захисту ОСОБА_10 наніс два удари кулаком в обличчя потерпілого, внаслідок чого останній від другого удару впав на землю, а в подальшому ОСОБА_11 продовжив наносити удари, однак чим саме й куди ОСОБА_6 не пам`ятає, оскільки взяв каву, що залишив на кришці багажника автомобіля таксі та продовжив її пити. Тобто, обвинувачений ОСОБА_6 звернув увагу суду на те, що він не виливав гарячий кавовий напій на потерпілого у зв`язку з чим він свою вину визнає частково. Заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнав повністю, однак зазначив, що в нього немає стільки грошових коштів, які зазначив в своєму цивільному позові потерпілий. Також, обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_11 в магазині дійсно чіплявся та ображав дівчину ОСОБА_12 , однак даний конфлікт був вичерпаний і ОСОБА_6 особисто просив вибачення в дівчини за ОСОБА_13 , оскільки це була подруга його знайомих. Також, обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив, що перед конфліктом вживав алкогольні напої. Завдані збитки не відшкодовані. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Незважаючи на часткове визнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами:

-показами даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_4 , який показав, що до конфлікту він не був знайомий зі ОСОБА_6 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 . 15.07.2017 ввечері пішов до магазину «Грибочок», що по вул. Полонківська в м. Луцьк зі своїм племінником, де взяв собі пиво, а племіннику щось солодке. Побачив в магазині, що ОСОБА_15 чіплявся до дівчини, після чого вийшов з магазину та побачив трьох хлопців, де був ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Підійшов до них та зробив усне зауваження і в ході словесного суперечки, обвинувачений ОСОБА_6 підійшов з боку, при цьому намотав собі на руку бинт та наніс один удар в область обличчя, внаслідок чого він впав на землю. Потерпілий тримав під руками дві скляні пляшки пива і від того, що він впав на землю, одна пляшка пива розбилась у зв`язку з чим він поранив собі руку, а коли потерпілий піднявся в цей час ОСОБА_6 наніс ще один удар рукою в область обличчя, внаслідок чого потерпілий знову впав на землю, після чого ОСОБА_11 почав наносити удари, однак потерпілий точно не пам`ятає чи наносив в подальшому удари ОСОБА_6 , а ОСОБА_11 продовжив наносити удари потерпілому. В подальшому потерпілий мало що пам`ятає, однак хтось розбив другу пляшку пива ногою і ОСОБА_11 наніс ще один удар ногою з низу по руці, і тим самим поранив склом від пляшки пива свою руку, також в ході даного конфлікту його штовхали під колеса автомобіля «Камаз» і в результаті конфлікту ОСОБА_4 поранили склом від пляшки з під пива шию. Заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримав повністю та просив задовольнити. Крім того, потерпілий зазначив, що гарячий кавовий напій вилив на нього ОСОБА_11 , після чого наносив удари. Щодо визначення міри та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , потерпілий поклався на розсуд суду;

-показами даними в судовому засіданні свідком неповнолітнім ОСОБА_19 , в присутності його батька, який показав, що 15.07.2017 року у вечірню пору він разом зі своїм дядьком потерпілим ОСОБА_4 були в магазині «Грибочок», що по вул. Полонківська в м. Луцьк. В тому магазині один з незнайомих хлопців домагався до дівчини, а після того як він з ОСОБА_4 вийшли з магазину, то побачили тих трьох хлопців і потерпілий підійшов до них зробити зауваження, і в ході розмови на ОСОБА_4 спочатку вилили каву, а потім двоє незнайомих почали наносити удари від яких його дядько падав на землю більше як один раз, а також його штовхали під колеса автомобіля «Камаз» і в ході даного конфлікту ОСОБА_4 було поранено шию склом від пляшки у зв`язку з чим його забрала карета швидкої допомоги. Хто саме, чим і куди наносили удари свідок не бачив;

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_7 , яка показала, що точної дати та часу не пам`ятає, це було в літку, вона поверталась з роботи і зайшла в магазин «Грибочок» в м. Луцьк, де хотіла купити щось поїсти. В цей час в магазині були ОСОБА_17 , ОСОБА_16 і ще якийсь хлопець. ОСОБА_16 почав до неї щось говорити і чіплятись, після чого свідок вийшла з приміщення магазину і за нею вийшли вказані хлопці. Свідок на вулиці чекала свого знайомого ОСОБА_20 , який мав забрати її на автомобілі. Наумов продовжив на вулиці чіплятись до свідка і в цей час підійшов ОСОБА_4 , який тримав під руками дві пляшки пива та намагався заступитись за свідка, однак хтось з трьох хлопців спочатку вилив каву на ОСОБА_4 і в подальшому розпочалась бійка між ними. Хто, чим і куди наносили удари і кому ОСОБА_7 не бачила, оскільки поїхала додому;

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_21 , який показав, що самого конфлікту він не бачив, оскільки приїхав за ОСОБА_7 , яка розповідала, що в магазині до неї чіплявся ОСОБА_16 і в цей час за неї заступився ОСОБА_4 , після чого між останніми виник конфлікт, в ході якого була бійка і ОСОБА_4 поранили шию;

-висновком експерта № 859 від 15.08.2017, згідно якого в потерпілого були виявлені та зафіксовані легкі тілесні ушкодження, що були отримані в ході конфлікту;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 23.08.2017, в ході якого потерпілий ОСОБА_4 продемонстрував як саме ОСОБА_6 наніс йому два удари в область обличчя, внаслідок чого він впав на землю, а саме показав на статистові два удари кулаком правої руки в область щелепи та розмістив статиста в тому положенні, в якому він падав;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.02.2018, в ході якого ОСОБА_6 детально розповів як в ході словесного конфлікту він наніс потерпілому один два удари правою рукою в обличчя, а саме в ділянку щелепи справа, від чого він втратив рівновагу і впав на землю.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 , своїми умисними діями, які виразились в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненими групою осіб, вчинив злочин, передбачений ст.296 ч.2 КК України.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не виливав гарячий кавовий напій на потерпілого ОСОБА_4 , самими учасниками процесу не оспорюються, оскільки в обвинувачення дана дія йому й не ставиться органом досудового розслідування.

Також, твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що після нанесення ним першого удару в область обличчя потерпілого від якого він не впав на землю, судом до уваги не приймається, оскільки такі твердження повністю спростовуються показами даними в судовому засіданні потерпілим, а також протоколом проведення слідчого експерименту від 22.02.2018 зі ОСОБА_6 , де останній чітко зазначив, що потерпілий падав на землю від першого і другого удару ОСОБА_6 в область обличчя потерпілого, а такі твердження ОСОБА_6 судом розцінюються як спосіб пом`якшити відповідальність за вчинене.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжують його покарання, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом враховується те, що останній свою вину визнав частково, не розкаявся у вчиненому, однак обвинувачений раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання за яким характеризується із позитивної сторони, працює, має на утриманні малолітню дитину, потерпілий в судовому засіданні у вирішенні питання про визначення виду та розміру покарання поклався на розсуд суду, крім того, ОСОБА_6 зобов`язався в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_6 , слід призначити в межах санкції ст.296 ч.2 КК України у виді обмеження волі, при цьому на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити його від відбуття призначеного покарання із встановленням іспитового строку, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме вимогам ст.65 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, слід задовольнити частково, тобто стягнення матеріальної шкоди до задоволення не підлягає, оскільки така шкода не підтверджена документально, а моральну шкоду, слід задовольнити частково, тобто стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн..

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди в користь потерпілого ОСОБА_4 , суд враховує положення ст.23 ч.3 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості, а тому, приймаючи до уваги встановлені судом фактичні обставини справи та викладені вище вимоги законодавства України з цього приводу, суд вважає, що в даному конкретному випадку потерпілий переніс фізичні, душевні страждання, почуття образи, обурення, приниження гідності, а тому з врахуванням вказаних вимушених змін у житті потерпілого, які настали в результаті вчинення обвинуваченим злочину, що такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає положенням ст.23 ч.3 ЦК України.
Посилання в цивільному позові потерпілого ОСОБА_4 про те, що він вимушений в подальшому проходити курс лікування з періодичним відвідуванням лікувального закладу, оскільки потребує косметичної операції для усунення шраму, що спотворює його обличчя, не підтверджено документально, що потерпілий взагалі звертався до лікувального закладу для косметичної операції (допомоги).
Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відкшодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 в користь потерпілого ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, а решту позовних вимог залишити без задоволення.
На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: