КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року,
в с т а н о в и л а:
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що скарга подана з пропуском строку на оскарження, а підстав для його поновлення не має, оскільки обставини, на які посилається заявник не підтверджені відповідними доказами, а посилання заявника на додатки, які буцім-то будуть подані пізніше, є перешкодою слідчому судді для прийняття рішення про відкриття провадження за скаргою.
Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постанову слідчого ОСОБА_6 , та направити матеріали кримінального провадження на нове досудове розслідування, а також визнати протиправними зловмисні рішення, дії і бездіяльність слідчого ОСОБА_6 , голови Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 , заступника голови Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 , керівника апарату Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 та слідчого судді ОСОБА_10 .
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що службові особи ______________________________________
Справа №11-сс/824/871/2021 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10
Категорія: ст.ст. 303, 304 КПК України Доповідач ОСОБА_1
Печерського районного суду м. Києва, а саме: голова суду ОСОБА_7 , заступник голови суду ОСОБА_8 , керівник апарату ОСОБА_9 та слідчий суддя ОСОБА_10 , заради протиправного звільнення від кримінальної відповідальності трьох колишніх суддів Дарницького районного суду м. Києва, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і діючого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_14 , зловмисно заблокували йому отримання, всупереч ст.ст. 56, 376 КПК України, копії оскаржуваної ухвали.
Зокрема, вказує на те, що у встановленому законом порядку за карантину коронавірусу ним засобом електронного зв`язку було подано скаргу про скасування постанови слідчого ОСОБА_6 , у розгляді якої йому було відмовлено, але без повернення йому скарги. При цьому, відмовлено було у розгляді скарги за електронним листом ОСОБА_15 від 31.03.2020 року, що абсолютно протиправно.
За таких обставин, він повторно подав поштою скаргу на скасування постанови слідчого ОСОБА_6 з відновленням досудового розслідування в рамках кримінального провадження (далі Скарга №2), яку рекомендованим листом було вручено Печерському районному суду 06.04.2020 року, але потім, звертаючись безліч разів до Печерського районного суду щодо місця, дати та часу розгляду Скарги №2, у відповідь отримав безліч відповідей відписок від службових осіб Печерського районного суду, які вказують на некомпетентність дій та зловмисну бездіяльність з ознаками вчинення злочину службовими особами Печерського районного суду заради протиправного звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .
Після цього йому знову з ознаками складу злочину відмовили у врученні копії оскаржуваної ухвали від 21.04.2020 року про повернення Скарги №2, яку і до теперішнього часу йому не вручили разом зі скаргою та додатками до неї, пославшись на те, що рекомендованим листом від 24.04.2020 року йому було направлено копію даної ухвали разом зі скаргою та додатками до неї, який повернувся до суду 25.05.2020 року, а тому нібито вважається, що йому копія оскаржуваної ухвали разом зі скаргою і додатками до неї були вручені. Проте, положеннями КПК України не передбачено вважати врученими йому копії ухвали разом зі скаргою та додатками до неї в разі невручення йому цих документів.
Крім того, ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 і ОСОБА_10 , використавши владу і службове становище, примусили службових осіб ВПЗ Київ-91 скрити від нього факт надходження до ВПЗ Київ-91 у квітні травні 2020 року рекомендованого листа Печерського районного суду, що зумовило протиправне повернення цього листа до суду за закінченням нібито строку його збереження, що має однозначно ознаку злочину.
При цьому в апеляційній скарзі ОСОБА_5 вказав, що копію оскаржуваної ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.04.2020 року він не отримував, і тому доповнення до апеляційної скарги будуть надані додатково.
Між тим, незважаючи на те, що після отримання 10 серпня 2020 року апеляційним судом з Печерського районного суду м. Києва матеріалів провадження за скаргою ОСОБА_5 та надіслання йому листа 21.08.2020 року з копією ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.04.2020 року та листів від 01.09.2020 року і 09.09.2020 року з тим же додатком, як на електронну пошту, зазначену в його апеляційній скарзі, так і засобами поштового зв`язку, особистого ознайомлення ОСОБА_5 з матеріалами провадження в суді апеляційної інстанції 23.09.2020 року та 19.10.2020 року, ОСОБА_5 ніяких доповнень до апеляційної скарги по суті оскаржуваного судового рішення не подавав, а в тих, що подані 12.01.2021 року лише повідомлено про заявлення відводу колегії суддів, у зв`язку з поданням ним спільно з дружиною ОСОБА_22 заяви про вчинений ними, на його думку, злочин, і дана заява про відвід вирішена в судовому засіданні 01.04.2021 року окремим судовим рішенням.
Будучи належним чином повідомленим про день, час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив.
Поряд з цим, 29.03.2021 року ОСОБА_5 направив електронною поштою клопотання про відкладення апеляційного розгляду та забезпечення його проведення в режимі відеоконференції з Дарницьким районним судом м. Києва.
Між тим, зважаючи на те, що аналогічні клопотання ОСОБА_5 вже розглядались апеляційним судом та ухвалами Київського апеляційного суду від 18.02.2021 року та 04.03.2021 року у їх задоволенні було відмовлено, а розгляд відкладався для забезпечення особистої участі ОСОБА_5 в розгляді апеляційної скарги безпосередньо у судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду, чим ОСОБА_5 не скористався і у судове засідання 01 квітня 2021 року не прибув, та те, що, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, його неявка не перешкоджає проведенню розгляду, колегія суддів, не вбачаючи підстав для задоволення клопотання ОСОБА_5 про відкладення апеляційного розгляду та забезпечення його проведення в режимі відеоконференції з Дарницьким районним судом м. Києва, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі.
Будучи повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, прокурор Офісу Генерального прокурора в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин своєї неявки не повідомив і ніяких клопотань про відкладення розгляду від нього не надійшло, а тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд, враховуючи, що його неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Як передбачено ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин процесуальний строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Поновлення процесуального строку за своєю правовою природою передбачає встановлення учасникам кримінального провадження додаткового проміжку часу для вчинення процесуальної дії за умови пропуску строку з поважних причин.
Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу.
При цьому ОСОБА_5 зазначив про отримання ним копії оскаржуваної постанови слідчого простим поштовим листом - 18.11.2019 року та те, що ним 19.11.2019 року було подано скаргу на вказану постанову до Вищого антикорупційного суду, але ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.11.2019 року було вирішено повернути йому матеріали скарги, проте фактично копію ухвали з матеріалами скарги повернули лише 16.03.2020 року, а 26.03.2020 року електронною поштою він направив до Печерського районного суду м. Києва скаргу, але 02.04.2020 року отримав листа, і подає 03.04.2020 року дану скаргу поштою, а додатки до неї, згідно з наведеним переліком, будуть подані безпосередньо в канцелярію суду за відсутності грошей для відправки цієї скарги цінним листом з описом, у зв`язку з чим просив поновити строк на оскарження постанови.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя, належним чином не перевіривши ці обставини, безпідставно повернув скаргу особі, що її подала, чим фактично усунувся від покладеного на нього Кримінальним процесуальним кодексом України обов`язку щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, оскільки, в разі виникнення сумнівів щодо дотримання особою, яка подала скаргу строку на оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, слідчий суддя мав би перевірити у судовому засіданні, викладені у скарзі, доводи щодо дати отримання цією особою копії оскаржуваної постанови слідчого та його оскарження ним у судовому порядку і їх підтвердження відповідними доказами та у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства прийняти рішення.
Між тим, з огляду на те, що з матеріалів провадження вбачається, що копія постанови про закриття кримінального провадження від 05.11.2019 року направлена слідчим ОСОБА_5 супровідним листом 05.11.2019 року, при цьому направлена поштою простим листом, що, з урахуванням нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013 року, а також очевидної відмітки на поштовому конверті про її відправлення 07.11.2019 року, не дає підстав вважати, що ОСОБА_5 міг отримати копію цієї постанови раніше, ніж 18.11.2019 року, а вже 19.11.2019 року він оскаржив її до Вищого антикорупційного суду, але ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.11.2019 року було вирішено повернути йому матеріали скарги, копію якої ним було отримано разом з матеріалами скарги лише 16.03.2020 року, а 26.03.2020 року електронною поштою він направив до Печерського районного суду м. Києва скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, але 02.04.2020 року отримав листа Печерського районного суду м. Києва про необхідність подачі надісланих на електронну пошту документів в паперовому вигляді до суду особисто, шляхом направлення засобами поштового зв`язку або через персональний електронний кабінет Користувача, тому 03.04.2020 року направив засобами поштового зв`язку дану скаргу (т. 1 а.п. 29-44, 47), то колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_5 строк на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.
За таких обставин рішення слідчого судді про повернення скарги ОСОБА_5 є помилковим, таким, що суперечить наявним у матеріалах провадження доказам, а тому ухвала слідчого судді від 21.04.2020 року, відповідно до положень ч. 1 ст. 409 КПК України, підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду скарги в суді першої інстанції, враховуючи те, що слідчий суддя не розглядав скаргу по суті, а розгляд та прийняття рішення за наслідками розгляду скарги, поданої в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, згідно вимог ст.ст. 306, 307 КПК України, є прерогативою слідчого судді місцевого суду, і за змістом ст. 407 КПК України, не входить до повноважень апеляційного суду.
З цих підстав, вимоги апеляційної скарги, як і подані до апеляційного суду чисельні клопотання ОСОБА_5 про витребування матеріалів закритого кримінального провадження для перевірки доводів скарги, а також інші клопотання апелянта щодо виклику і допиту свідків та про розшук матеріалів його скарги, які до того ж і взагалі не входять до компетенції апеляційного суду, не підлягають задоволенню.
За вищевикладеним, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.
Поновити ОСОБА_5 строк на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Призначити новий розгляд скарги ОСОБА_5 в суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ___________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3