Справа № 204/1403/21
Провадження № 1-кс/204/354/21
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю слідчого ОСОБА_4

за участю перекладача ОСОБА_5

за участю адвоката ОСОБА_6

за участю підозрюваної ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Гянджа Республіки Азейбарджан, громадянки Республіки Азейбарджан, одруженої, маючої на утриманні малолітнього сина, маючої середню освіту, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачене ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2021 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачене ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що у невстановлений під час проведення досудового розслідування час та місці, у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно із ОСОБА_10 , виник злочинний умисел, спрямований на створення та утримання місць розпусти, з метою отримання наживи, а також сутенерство, вчиненому щодо кількох осіб. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на створення та утримання місць розпусти, з метою отримання наживи, 10 травня 2018 року ОСОБА_11 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, підшукали та орендували приміщення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , в якій вирішили створити і в подальшому утримувати місце розпусти. Із зазначеною метою ОСОБА_11 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , здійснюючи дії, спрямовані на створення та утримання місця розпусти, з метою отримання наживи, спеціально підготували та обладнали вищевказану квартиру для забезпечення умов надання в ній інтимних послуг, використовуючи номер телефону НОМЕР_1 , організували розміщення в мережі Інтернет на сайті «ukrgo.com» оголошення з пропозицією надання інтимних послуг у вище вказаній квартирі, забезпечили своєчасну орендну плату за використання квартири. Тим самим, ОСОБА_11 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , створили та почали утримувати місце розпусти. Також, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на отримання наживи в результаті створення та утримання місця для розпусти, ОСОБА_11 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , діючи умисно, почали пошуки осіб жіночої статі, з метою їх запрошення на роботу для надання інтимних послуг. Починаючи з 2017 року (більш точної дати та часу встановити не надалось можливим) підшукали осіб жіночої статі, серед яких слідством встановлені ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яким ОСОБА_11 запропонувала поліпшити їх матеріальне становище шляхом надання сексуальних послуг за грошову винагороду. При цьому з зазначеними дівчатами ОСОБА_11 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , домовилась про те, що вартість однієї години сексуальних послуг з клієнтом буде становити від 800 гривень, із яких вони будуть отримувати 50% від загальної суми, отриманої від кожного клієнта. У подальшому зазначені особи погодилися на умови надання інтимних послуг та надавали інтимні послуги невизначеній кількості осіб чоловічої статі в період часу з 2017 (більш точної дати та часу встановити не надалось можливим) по 03 листопада 2020 року в приміщенні орендованої квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 та в приміщеннях інших квартирах та готелях на території міста Дніпро. Своїми умисними діями ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 302 КК України - створення та утримання місць розпусти, вчинене з метою наживи. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення сутенерства, тобто забезпечення заняття проституцією, щодо кількох осіб, ОСОБА_11 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , у період часу з 2017 року (більш точної дати та часу встановити не надалось можливим) по 03 листопада 2020 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, організовували у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , діяльність по забезпеченню зайняттям проституцією іншими особами, що полягало у веденні фінансової звітності незаконної діяльності з надання інтимних послуг, рекламуванні інтимних послуг в мережі Інтернет, пошуку клієнтів та посередництві з особами жіночої статі для вступу з ними у статевий зв`язок, видачі заробітної плати, складанні графіків виходу на роботу жінок, що надають інтимні послуги, контролі за їх виходом на роботу тощо. Також, реалізуючи свій злочинний умисел, який полягав у забезпеченні зайняття проституцією іншими особами (сутенерство) із залученням кількох осіб, в 2017 році (більш точну дату та час встановити не надалось можливим) ОСОБА_11 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , шляхом розміщення оголошень в мережі Інтернет про працевлаштування в масажний кабінет, а також за допомогою мобільного телефону, підшукали осіб жіночої статі, з метою їх залучення до діяльності, що полягала у наданні інтимних послуг, з пропозицією працевлаштування як повій та отримувати від них клієнтів для надання інтимних послуг за грошову винагороду. Так, у 2017 році (більш точної дати та часу встановити не надалось можливим) ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за рекомендацією її знайомої, звернулась до ОСОБА_8 з метою працевлаштування в якості повії, на що отримала від неї згоду. У свою чергу, ОСОБА_11 , реалізуючи спільний із ОСОБА_10 злочинний умисел, направлений на зайняття сутенерством із залученням декількох осіб, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, під час спілкування з ОСОБА_13 , ознайомила її з умовами праці, які полягали у наданні інтимних послуг особам чоловічої статі за грошову винагороду в сумі 800 гривень, із яких 50% прибутку від надання інтимних послуг повинна була отримувати ОСОБА_13 , а решту повинні були отримувати ОСОБА_11 разом з ОСОБА_10 . Ознайомившись із умовами, запропонованими ОСОБА_17 , ОСОБА_13 надала свою згоду на надання інтимних послуг та в подальшому в період часу з 2017 року (більш точної дати та часу встановити не надалось можливим) по вересень 2020 року (включно), за адресою: АДРЕСА_3 , та інших квартирах та готелях на території міста Дніпро, надавала інтимні послуги невизначеній кількості осіб чоловічої статі за грошову винагороду, 50% якої віддавала ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Також, у 2019 році (більш точну дату та час встановити не надалось можливим) ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, з метою працевлаштування на роботу, не підозрюючи, що вказана робота полягала у зайняті проституцією, звернулась до ОСОБА_8 . У свою чергу, в той же час, ОСОБА_11 , реалізуючи спільний із ОСОБА_10 злочинний умисел, направлений на зайняття сутенерством із залученням декількох осіб, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, під час спілкування з ОСОБА_15 ознайомила її з умовами праці, які полягали у наданні інтимних послуг особам чоловічої статі за грошову винагороду в сумі 800 гривень, із яких 50% прибутку від надання інтимних послуг повинна була отримувати ОСОБА_15 , а решту повинні були отримувати ОСОБА_11 разом з ОСОБА_10 . Ознайомившись із умовами, запропонованими ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , вимушена була надати свою згоду на надання нею інтимних послуг та в подальшому в період часу з 2019 року (більш точної дати та часу встановити не надалось можливим) по 03 листопада 2020 року (включно) за адресою: АДРЕСА_3 , та інших квартирах та готелях та території міста Дніпро, надавала інтимні послуги невизначеній кількості осіб чоловічої статі за грошову винагороду, 50% якої віддавала ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Також, у вересні 2019 року (більш точну дату та час встановити не надалось можливим) ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, з метою працевлаштування на роботу, не підозрюючи, що вказана робота полягала у зайняті проституцією, звернулась до ОСОБА_8 . У свою чергу, в той же час, ОСОБА_11 , реалізуючи спільний із ОСОБА_10 злочинний умисел, направлений на зайняття сутенерством із залученням декількох осіб, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, під час спілкування з ОСОБА_14 , ознайомила її з умовами праці, які полягали у наданні інтимних послуг особам чоловічої статі за грошову винагороду в сумі 800 гривень, із яких 50% прибутку від надання інтимних послуг повинна була отримувати ОСОБА_14 , а решту повинні були отримувати ОСОБА_11 разом з ОСОБА_10 . Ознайомившись із умовами, запропонованими ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , вимушена була надати свою згоду на надання нею інтимних послуг та в подальшому в період часу з вересня 2019 року (більш точної дати та часу встановити не надалось можливим) по 03 листопада 2020 року (включно) за адресою: АДРЕСА_3 , та інших квартирах та готелях та території міста Дніпро, надавала інтимні послуги невизначеній кількості осіб чоловічої статі за грошову винагороду, 50% якої віддавала ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Також, в лютому 2020 року (більш точну дату та час встановити не надалось можливим) ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, з метою працевлаштування в якості працівниці в масажний кабінет звернулась до ОСОБА_8 . У свою чергу, в той же час, ОСОБА_11 , реалізуючи спільний із ОСОБА_10 злочинний умисел, направлений на зайняття сутенерством із залученням декількох осіб, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, під час спілкування з ОСОБА_16 , ознайомила її з умовами праці, які полягали у наданні інтимних послуг особам чоловічої статі за грошову винагороду в сумі 800 гривень, із яких 50% прибутку від надання інтимних послуг повинна була отримувати ОСОБА_16 , а решту повинні були отримувати ОСОБА_11 разом з ОСОБА_10 . Ознайомившись із умовами, запропонованими ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , виразила свою незгоду у зайнятті нею проституцією, однак ОСОБА_11 наполегливо наполягала на цьому, у зв`язку з чим, ОСОБА_16 вимушена була надати свою згоду на надання нею інтимних послуг та в подальшому в період часу з лютого 2020 року (більш точної дати та часу встановити не надалось можливим) по серпень 2020 року (включно) за адресою: АДРЕСА_3 , та інших квартирах та готелях та території міста Дніпро, надавала інтимні послуги невизначеній кількості осіб чоловічої статі за грошову винагороду, 50% якої віддавала ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Також, в середині березня 2020 року (більш точну дату та час встановити не надалось можливим) ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, з метою працевлаштування в якості працівниці в масажний кабінет звернулась до ОСОБА_8 . У свою чергу, в той же час, ОСОБА_11 , реалізуючи спільний із ОСОБА_10 злочинний умисел, направлений на зайняття сутенерством із залученням декількох осіб, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, під час спілкування з ОСОБА_12 , ознайомила її з умовами праці, які полягали у наданні інтимних послуг особам чоловічої статі за грошову винагороду в сумі 800 гривень, із яких 50% прибутку від надання інтимних послуг повинна була отримувати ОСОБА_12 , а решту повинна були отримувати ОСОБА_11 разом з ОСОБА_10 . Ознайомившись із умовами, запропонованими ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , виразила свою незгоду у зайнятті нею проституцією, однак ОСОБА_11 наполегливо наполягала на цьому, у зв`язку з чим, ОСОБА_12 вимушена була надати свою згоду на надання інтимних послуг та в подальшому в період часу з середини березня 2020 року (більш точної дати та часу встановити не надалось можливим) по червень 2020 року (включно) за адресою: АДРЕСА_3 , надавала інтимні послуги невизначеній кількості осіб чоловічої статі за грошову винагороду, 50% якої віддавала ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Таким чином, ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , будучи сутенером, здійснювала дії направлені на забезпечення зайняття проституцією ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , 08.1996 р.н., а саме: у період з 2017 року (більш точні дати та час встановити не надалось можливим) до 03 листопада 2020 року здійснювала пошук клієнтів та посередництво з особами жіночої статі для вступу з ними у статевий зв?язок за грошову винагороду, у тому числі, розміщувала оголошення в мережі Інтернет з пропозицією інтимних послуг, вела фінансову звітність незаконної діяльності з надання інтимних послуг, видавала заробітну плату, контролювала вихід вищевказаних осіб на роботу, за адресою: АДРЕСА_3 . Своїми умисними діями ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 303 КК України, - сутенерство, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб. За сукупністю викладеного умисні дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.

За вказаним фактом 11.06.2020 року слідчим відділенням Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000960, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303, ч.2 ст. 302 КК України.

23.02.2020 року у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_18 в порядку ст. ст. 276-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302, ч.3 ст. 303 КК України.

Вина ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами: допит свідка ОСОБА_12 ; допит свідка ОСОБА_20 , протоколи впізнання за фотознімками; протоколи огляду мережі Інтернет від 18.06.2020 року; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж у відношенні ОСОБА_21 ; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж у відношенні ОСОБА_22 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_23 , які працювали повіями у ОСОБА_21 та ОСОБА_8 ; іншими доказами у їх сукупності.

Вказані обставини, а також враховуючи те, що ОСОБА_11 вчинила умисне кримінальне правопорушення, яке кваліфікується за ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст.303 КК України та яке згідно виду та розміру покарання, визначеного в санкції частини статті у відповідності до положень ст.12 КК України є тяжким злочином (у сукупності, враховуючи санкцію ч.2 ст. 303 КК України), за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до семи років, вказують на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та свідчать про те, що: Підозрювана ОСОБА_11 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто наявний ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що підозрювана ОСОБА_11 усвідомлює, що вона підозрюється у скоєнні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, тому є підстави вважати, що вона усвідомлюючи невідворотність покарання, яке їй загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду, а також враховуючи той факт, що ОСОБА_11 є громадянкою іншої країни, а саме Республіки Азейбарджану, тому вона може переховуватися в країні свого мешкання. Крім того, відповідно до позиції ЄСПЛ, зокрема з пункту 36 Рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», Європейський Суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Таким чином, встановлені достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_11 може переховуватись від суду, а також слід враховувати той факт, що у разі обрання їй більш м`якого запобіжного заходу, це не може гарантувати її явку до органу досудового розслідування та/або суду. Підозрювана ОСОБА_11 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, тобто наявний ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Про наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_15 , надавали показання після проведення обшуку, тому, наразі ОСОБА_24 та ОСОБА_11 можуть погрожувати вказаним та іншим жінкам, які працювали на останніх, з метою, щоб вони змінили свої показання. Підозрювана ОСОБА_11 , також може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, тобто наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрювана ОСОБА_11 не має постійного місця проживання на території м. Дніпро, у зв`язку з тим, що квартира АДРЕСА_5 , де остання мешкає є орендованим приміщенням, а також той факт, що остання не має офіційного працевлаштування та взагалі не має офіційного джерела прибутку, вказане свідчить про можливість вчинення підозрюваною, як іншого так і аналогічного кримінального правопорушення. Отже, підозрювана ОСОБА_11 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, запобігання спробі чого, передбачено п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Таким чином, обставини скоєння підозрюваною кримінального правопорушення, його тяжкість, наявність вищевказаних ризиків, вказує на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, належну поведінку підозрюваної та запобіганню вищевказаних ризиків. У зв`язку з чим, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити, оскільки існують ризики зазначені в клопотанні слідчого.

Підозрювана у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, просила застосувати інший, оскільки вона має малолітнього сина, вину визнає та не збирається скриватися.

Захисник підозрюваної просив не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, оскільки прокурором у судовому засіданні не доведені ризики, підозрювана має міцні соціальні зв`язки, на її утриманні знаходиться 5-ти річний син, який потребує догляду. Наміру переховуватись від слідства вона не має, оскільки завжди самостійно з`являється за викликами слідчого.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана ОСОБА_25 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, то суд приходить о переконання про його наявність, оскільки підозрювана ОСОБА_25 є громадянкою Республіки Азербайджан, а тому враховуючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, з метою уникнення відповідальності за скоєне вона може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Що стосується ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то суд приходить до переконання про його наявність, оскільки підозрювана ОСОБА_25 може незаконно впливати на свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які працювали на ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , та давали показання після проведення обшуку.

Що стосується ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то суд приходить до переконання про його наявність, оскільки ОСОБА_25 не має постійного місця роботи, а отже й постійного джерела доходу, проживає на орендованій квартирі та має малолітнього сина, на утримання якого необхіні грошові кошти, тому існує вірогідність вчинення ним нового або аналогічного кримінального правопорушення.

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрювана ОСОБА_25 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 1 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Однак, в обґрунтування того, що застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, прокурором не наведено переконливих мотивів та не надано суду жодних належних доказів.

Відповідно до ст. 181 КК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_11 , вагомість наявних доказів вчинення нею кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, враховуючи її вік, стан здоров`я, наявність стійких соціальних зв`язків та малолітнього сина, постійного місця проживання, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановленим у судовому засіданні.

При цьому, суд вважає за необхідне покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 9, 131, 132, 176-178, 181, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачене ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, строком на два місяці, тобто до 24 квітня 2021 року включно.
Покласти на підозрювану ОСОБА_26 наступні обов`язки:
- цілодобово не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місце постійного проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_5 ;

- прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками по справі ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1