Справа № 682/670/21
Провадження № 1-кп/682/78/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2021 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000784 від 07.10.2017 відносно ОСОБА_4 обвинуваченого за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України,
чв с т а н о в и в:
31.03.2021 в порядку автоматизованого розподілу справ на розгляд судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 передано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000784 від 07.10.2017 відносно ОСОБА_4 обвинуваченого за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України.,
В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, за який передбачено покарання у вигляду позбавлення волі на строк від 4 до 6 років позбавлення волі, та ч. 2 ст. 189 КК України, за який передбачено покарання у вигляду позбавлення волі на строк від 3 до 7 років позбавлення волі, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Вказані злочини за своїм характером становить значну суспільну небезпеку, а тому, усвідомлюючи можливе покарання за вчинене кримінальне правопорушення, обвинувачений може переховуватись від суду та впливати на потерпілих та свідків, а також вчинити нові злочини.
Обвинувачений при прийнятті рішення посилається на думку свого захисника.
Захисник ОСОБА_5 заперечував проти продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказав, що продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не передбачено у підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог ст. 315 КПК України, а тому відсутні підстави для задоволення такого клопотання.

Разом із тим, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу. В обґрунтування клопотання захисник, із посиланням на практику ЄСПЛ вказує, що задекларований стороною обвинувачення ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду не підтверджується доказами, а лише аргументується такими обставинами: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у вигляді від трьох до семи років позбавлення волі; підозрюваний не працює та не навчається. Захисник вказує, що після затримання ОСОБА_4 було зараховано на навчання до вищого навчального закладу. Тримання під враю позбавило його права на навчання. З характеристики з місця навчання видно, що 30.11.2020 ОСОБА_4 був зарахований на перший курс магістратури до ВНЗ. Адвокат зазначає, що задекларовані ризики того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не підтверджені обставинами та доказами. Окрім того захисник вказує, що досудове розслідування завершилось, всі слідчі дії проведено, докази зібрані і перебувають у розпорядженні сторони обвинувачення, до яких у жодної сторонньої людини доступу немає. Стосовно впливу на потерпілих чи свідків, за твердженням адвоката, то такий ймовірний ризик повністю унеможливлюється застосуванням цілодобового домашнього арешту з покладням обов`язку не спілкуватися з такими особами. Враховуючи такі обставини, захисник просить замінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який цілодобовий домашній арешт.

Потерпілі клопотання прокурора підтримали, у задоволенні клопотання захисника просять відмовити.
Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних.

Чинний КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в майбутньому.

Отже потреба в обмеженні права на особисту свободу обвинуваченого шляхом продовження останньому найсуворішого виду запобіжного заходу, є виправданим за умови доведеності існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Ризики, передбачені ст.177 КПК України, при продовженні запобіжного заходу не зменшились, а зокрема є можливість обвинуваченого впливати на потерпілих та свідків по даному кримінальному провадженні, які не допитані в судовому засіданні з метою зміни показів на їх користь. Даний ризик судом визнається обгрунтованим, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні насильницьких злочинів щодо потерпілих. Крім того ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, покарання за які передбачене до 7 років позбавлення волі, а тому є обгрунтованим ризик ухилення від суду з метою уникнення від покарання

Обставин, які б свідчили про те, що відпала необхідність у раніше обраному запобіжному заході, судом не встановлено і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, доведених у судовому засіданні.

Наявність в обвинуваченого ОСОБА_4 постійного місця проживання, позитивна характеристика навчального закладу, перебування на утриманні малолітніх дітей не є визначальними, оскільки враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, а тому не дають підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який.

Щодо посилань захисника на відсутність підстав для продовження строку запобіжного заходу у підготовчому судовому засіданні слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. Під час розгляду таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II КПК України. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим. Враховуючи наведене, у ч. 3 ст. 315 КПК вміщено норму, яка регулює питання продовження запобіжних заходів у кримінальному провадженні, строк застосування яких не обмежений (наприклад, застава, особиста порука тощо). Щодо застосування запобіжних заходів, що обмежені терміном дії (домашній арешт, тримання під вартою тощо), визначеним ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, судам необхідно враховувати, що обрання, продовження дії таких запобіжних заходів під час підготовчого судового засідання здійснюється за клопотанням учасників судового провадження з урахуванням вимог глави 18 КПК. Глава 18 КПК України не містить обмежень щодо стадії, на якій обвинуваченому може бути обрано, продовжено або змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Такий висновок зроблений у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.12.2016 №9-3167/0/4-16 "Щодо вжиття заходів загального характеру, зумовлених порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які встановлені у рішенні ЄСПЛ від 09.10.2014 року у справі "Чанаєв проти України".

Тому, враховуючи вищевикладені ризики, тяжкість злочину, особу обвинуваченого, обставини та спосіб вчинення злочинів, суд приходить до висновку про необхідність продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України підстав для застосування застави немає.
Керуючись ст.ст.171, 181, 183, 314-316, КПК України, суд
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 - відмовити.
Задовольнити клопотання прокурора та продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком до 31 травня 2021 року.
На ухвалу про продовження строку запобіжного заходу може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1