справа № 485/524/16-к
провадження №1-о/489/1/21
УХВАЛА

03 березня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7

встановив:
Вироком апеляційного суду Миколаївської області від 26.09.2005, ОСОБА_5 визнаний виним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6, 9, 12 ч. 2 ст.115, ч. 4 ст.187 КК України із призначенням покарання з застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є особистою власністю. Вирок переглянутий в касаційному порядку Верховним Судом України та ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах від 26.01.2006 залишений без змін.

ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами. Обґрунтовуючи заяву засуджений посилається на неправильну оцінку судом доказів по справі та вважає, що за ч. 2 ст. 115 КК України його засуджено безпідставно. Він не мав умислу на вбивство потерпілих, а смерть потерпілих сталася внаслідок нанесення ушкоджень металевою сапою, якою наносив удари ОСОБА_8 . Крім того вказує на завідомо неправдиві покази свідка ОСОБА_9 , яка разом з ОСОБА_8 планували вбивство потерпілого, внаслідок неприязних відносин.
В ході судового розгляду була призначена повторна експертиза, яка підтвердила, що смерть потерпілих наступила від ударів, які наносив ОСОБА_8 , що він самостійно і підтверджував.

Також вважає, що слідчий ОСОБА_10 необ`єктивно проводив розслідування злочину, умисно створивши докази, що обтяжують його вину, зокрема не прийняв до уваги докази його непричетності до вчинення вбивства, а в якості понятих при вилученні його особистих речей було залучено осіб ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які на момент проведення слідчих дій були затримані та підозрювалися у вчиненні крадіжки.
В судовому засіданні засуджений та його захисник заяву підтримали та просили її задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення заяви, вважаючи її необґрунтованою та безпідставною, оскільки наведені обставини не є нововиявленими та не впливають на висновки суду щодо винуватості ОСОБА_5 в вчиненні злочину.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінальної справи, допитавши свідка, дійшов висновку про відсутність підстав задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 459 КПК України (в редакції на момент звернення засудженого із заявою) судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. Обставини, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку - підтверджені матеріалами розслідування.

Згідно чинної редакції ч.ч. 1, 2 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Відповідно до п.п. 4, 5 ч.2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Тлумачення термінів «нововиявлені обставини», «обставини», що вживаються у ст. 459 КПК України, має здійснюватися в системному зв`язку з іншими положеннями КПК України, у першу чергу, зі ст. 91 цього Кодексу, яка визначає обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Таким чином, системне тлумачення положень ст. 459, пунктів 4, 5 ч.2 ст. 462, ст. 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи у звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: 1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду й особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; 2) вони перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; 3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.
Обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.
Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах.
У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути (постанови Верховного Суду від 26.02.2020 у справі № 1-9/2004 (провадження № 51-3868км19), від 21.01.2020 у справі № 315/793/16-к (провадження № 51-3062км19), від 25.04.2019 у справі № 688/1549/17 (провадження № 51-8655км18)).
Засуджений, як на одну з нововиявлених обставин, вказав на відсутність у нього умислу на вбивство потерпілих, однак вказані обставини вже були предметом судового розгляду та судам були наведені підстави їх неприйняття.

Обставини на які вказує засуджений щодо завідомо неправдивих показів свідка та зловживання слідчого під час кримінального провадження жодним чином не підтверджуються матеріалами розслідування та не встановлені вироком суду. Крім того покази свідка ОСОБА_9 були перевірені судом в ході розгляду кримінальної справи № 1-22 2005 року.
Наведена обставина попередніх неприязних стосунків ОСОБА_13 , ОСОБА_8 з потерпілим доказами не підтверджена і ніяким чином не впливає на встановлені обставини злочину, вчиненого засудженим.

Відповідно до висновку Верховного Суду, наведеного у постанові від 21.01.2020 у справі № 315/793/16-к (провадження № 51-3062км19), за змістом ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами, зокрема, визнається штучне створення або підроблення доказів, завідомо неправдиві показання свідка, на яких грунтується вирок. Належним засобом доказування цих обставин як нововиявлених, зважаючи на встановлення кримінальної відповідальності за зазначені діяння, слід вважати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би було встановлено відповідні факти.

З огляду на це, одне лише посилання, без підтвердження належними доказами, на штучне створення доказів, завідомо неправдиві покази, не може бути підставою для скасування вироку за нововиявленими обставинами, оскільки не є достатнім для сумнівів у законності остаточного й обов`язкового до виконання судового рішення.

В ході розгляду заяви був допитаний свідок ОСОБА_12 , який жодних обставин, які могли бути розцінені судом як нововиявлені не повідомив та практично нічого не пам`ятає у зв`язку із значним проміжком часу.
Висновок експерта №40/58-доп. від 18.05.2005 медико-криміналістичної експертизи речових доказів, на який також вказав засуджений, було предметом судового дослідження при розгляді кримінальної справи і йому надано відповідну оцінку, що підтверджується вироком суду.

Фактично доводи засудженого зводяться до переоцінки судом досліджених доказів та не можуть бути визнані як нововиявлені.

В силу ч.1 ст.467 КПК України суд за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

З урахуванням наведеного, розглянувши заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд судового рішення у порядку глави 34 КПК України, не встановивши обставин на підтвердження доводів засудженого, які б згідно з ч. 2 ст. 459 КПК України можна було визнати нововиявленими, суд дійшов висновку про необхідність залишення заяви без задоволення.

Керуючись ст.ст. 459, 460, 466, 467 КПК України, суд
постановив:
Заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали оголошено в судовому засіданні 10.03.2021 о 11:00 годині.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3