Справа № 454/1730/20
У Х В А Л А

17.06.2021 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 та ОСОБА_6

потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

та представника потерпілих ОСОБА_9 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженого та проживаючого у АДРЕСА_1 , не одруженого, працюючого на посаді технолога ТзОВ «Екопак Україна», раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Сокальського районного суду Львівської області перебуває дане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дія якого закінчується. Зазначає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Вказав на продовження ризиків, що передбачені статтею 177 КПК України. Зазначив, що обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, продовжувати злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів

Клопотання мотивоване тим, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які послужили підставою обрання обвинувачений запобіжного заходу, надалі існують, а тому не доцільно застосувати більш м`яких заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники заперечили проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просили замінити запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме у вигляді домашнього арешту.

Потерпілі та їхній представник підтримали клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходять до наступних висновків.

Ухвалою від 28.04.2021 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Враховуючи позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також, в рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними Кримінальним процесуальним кодексом України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо обвинуваченого, суд бере до уваги п.2 ч.4 ст.183 КПК України та враховує те, що згідно обвинувального акту, йому інкриміновано вчинення тяжкого злочину, йому загрожує безальтернативне покарання, в разі визнання його винним у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Крім цього, вагомим аргументом у підтвердження посилань прокурора є те, що обвинувачений не має на утриманні непрацездатних осіб, відсутні сталі соціальні зв`язки, а також усвідомлення можливого покарання за вчинене, що може спонукати його переховуватись від суду, перешкоджати судовому провадженню та вчиняти інші злочини.

Суд дійшов до переконання, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, невзмозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує наявність ризиків, передбачених п.п.1, 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що дані ризики не зменшилися, оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, наслідки скоєного (смерть трьох особ), обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, те, що судове провадження на даний час не завершене. Окрім того, як зазначалось у попередніх ухвалах, суд враховує і репутацію обвинуваченого, який жодним чином не відшкодував заподіяної шкоди.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Суд дійшов висновку, що продовження строку утримання під вартою обвинуваченому не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Таким чином, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.174, 176, 177, 197, 314-316, 334, 371, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів, тобто до 15.08.2021 року включно.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1