Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/3322/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000111 від 12.10.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колесники Овруцького району, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою технічною освітою, працюючого у Гладковицькому лісництві ДП «Овруцьке лісове господарство», з інвалідністю 2 групи, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11 жовтня 2020 року близько 18 години 30 хвилин в АДРЕСА_2 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на ґрунті неприязних відносин виникла суперечка, в ході якого ОСОБА_4 умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, правою рукою наніс два удари в ділянку голови ОСОБА_6 , в результаті чого останньому заподіяв легкі тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин на рівні лівої виличної дуги, крововиливу та поверхневої забійної рани слизової оболонки нижньої губи зліва на рівні 1-2-3 зубів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та показав, що потерпілого знає, у них давно виникають конфлікти. 11 жовтня 2020 року близько 17 години він їхав автомобілем по вул. Калинова в смт. Першотравневе, повернув на вулицю Кварцитників і побачив ОСОБА_6 , який стояв разом з Калачинським. Він зупинився, вийшов з автомобіля, підійшов до потерпілого та наніс йому один удар рукою по шиї. Потерпілий у відповідь вдарив його в ніс і почав тікати. Він хотів його зловити, схопити за одяг, але получився удар. Після цього він пішов до автомобіля і поїхав звідти. Через 3 години йому зателефонувала дочка, сказала, що прийшли працівники поліції. ОСОБА_6 повезли до лікарні. Він також їздив до лікарні, щоб теж зняти побої, але йому відповіли, що він швидку не викликав, а викликав ОСОБА_6 . З потерпілим раніше у них були хороші відносини, вони тривалий час разом працювали. Проте коли почалася діяльність з організації територіальної громади, ОСОБА_6 не хотіли залучати, у зв`язку з чим почалися конфлікти, які тривають близько року. Потерпілий в мережі інтернет пише образливі дописи, викладає різні відео. Він давно хотів поговорити з потерпілим, щоб він цього не робив, проте він уникав зустрічей. Вважає, що вчинив неправильно, після події намагався зустрітися з потерпілим, через знайомих неодноразово просив про зустріч, проте потерпілий відмовлявся. Коли наносив удари ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння не перебував, випив пізніше, і коли спілкувався з працівниками поліції був вже напідпитку.

Потерпілий ОСОБА_6 показав в судовому засіданні, що обвинуваченого знає, останні 2 роки у них склалися неприязні відносини у зв`язку з тим, що він подавав запити на публічну інформацію. 11 жовтня 2020 року він йшов з товаришем по вулиці Калинова в смт. Першотравневе. Приблизно за 20 метрів від перехрестя їх підрізав автомобіль «Москвич», з якого вийшов обвинувачений, сказав: «Ну шо, блогер!», схопив його за каптур і наніс 2 удари в обличчя в губу і під око, потім ударив в потилицю, від чого у нього потемніло в очах. Коли він уходив від ударів, то зачепив обвинуваченого. Намагався знімати на мобільний телефон. Відразу викликав поліцію і чекав на місці події. Наступного дня пройшов освідування, звертався до невропатолога. Він є викривачем, подає запити про надання публічної інформації, у зв`язку з чим обвинувачений його ображав, забороняв ходити до селищної ради. Після вчиненого обвинувачений з ним не зустрічався. Йому була заподіяна матеріальна шкода, яка підтверджується чеками, а також моральна шкода, оскільки після того, що сталося він боїться ходити тією вулицею, а також не зміг пройти медогляд і влаштуватися на роботу. Він казав друзям обвинуваченого, що якщо він хоче перед ним вибачитися, то щоб зняв вибачення на відео. Обвинувачений цього не зробив. Просить покарати обвинуваченого згідно з чинним законодавством та задовільнити його цивільний позов.

Свідок ОСОБА_8 показав в судовому засіданні, що з обвинуваченим та потерпілим перебуває у дружніх відносинах. Він зустрівся з ОСОБА_9 на вулиці Калинова в смт. Першотравневе. Точної дати він не пам`ятає, була неділя, було тепло. ОСОБА_10 (обвинувачений) вийшов з машини і вдарив ОСОБА_11 (потерпілого) в обличчя, ОСОБА_11 відмахувався і також вдарив. Він вів в руках велосипед, і поки він його клав, на них не дивився. Потім потерпілий дістав мобільний телефон і почав знімати. Обвинувачений сів в машину і поїхав звідти. Потерпілий пише в інтернеті про бездіяльність місцевої влади, викладає інформацію про рух грошей в смт. Першотравневе. Знає, що у обвинуваченого з потерпілим був конфлікт в Житомирській облдержадміністрації. Потерпілий знімав відео, обвинувачений йому забороняв знімати. На одному відео, яке потерпілий виклав в інтернет, був обвинувачений. Він зрозумів, що в день події обвинувачений вдарив потерпілого через відеозйомку, бо перед ударом він кричав: «Блогер!» Після події обвинувачений неодноразово звертався до нього, щоб помиритися з потерпілим. Він переказував це потерпілому, на що він відповідав, що не хоче про це говорити, лише суд. Під час додаткового допиту свідок додав, що його допитували ввечері того самого дня, коли все сталося, бо він повідомив працівникам поліції, що наступного дня йому треба їхати на роботу і він на допит приїхати не зможе. Читав та підписував протокол допиту, там було написано все так, як він говорив. Показання давати його ніхто не змушував, тиску не чинилося. Те, що сталося, не було повноцінною бійкою: був один удар і один удар у відповідь, і все.

Свідок ОСОБА_12 показав в судовому засіданні, що він працює оперуповноваженим сектору кримінальної поліції ВП №1 Коростенського РУП. Підтвердив, що почерк та підпис у протоколі допиту свідка ОСОБА_8 належить йому, проте обставин допиту він не пам`ятає. Він того дня входив до слідчо-оперативної групи, виїжджав на місце події за повідомленням, що між двома особами був конфлікт, і хтось комусь наніс тілесні ушкодження, хто кому не пам`ятає.

ОСОБА_13 показав в судовому засіданні, що він обіймає посаду дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Коростенського РУП, обвинуваченого та потерпілого знає у зв`язку з проведенням дізнання у даному кримінальному провадженні. Надійшов виклик від ОСОБА_6 , який повідомив, що йому заподіяно тілесні ушкодження. Він у складі слідчо-оперативної групи прибув на місце події. ОСОБА_4 на місці події не було, був потерпілий. Оскільки потерпілий викликав швидку на місце події, вони йому сказали чекати швидку на місці, а самі поїхали шукати ОСОБА_4 . Він до них підійшов сам, сказав, що вони, напевно, його шукають. Він підійшов пішки, транспортним засобом не керував. Йому пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння, він відмовився, хоча того, що він перебуває у стані сп`яніння він не заперечував. Він давав доручення оперативному підрозділу про встановлення очевидців даної події та допит їх в якості свідків. Коли точно він таке доручення давав і коли воно було виконане він не пам`ятає.

Дослідженням письмових доказів встановлено наступне.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.10.2020 ОСОБА_6 звернувся до Овруцького ВП із заявою про те, що 11.10.2020 близько 18 години 30 хвилин на перехресті вулиць Кварцитників та Калинової, що в смт. Першотравневе Овруцького району, ОСОБА_14 заподіяв йому декілька ударів в область обличчя, чим заподіяв тілесні ушкодження.

Згідно з протоколом огляду речей від 12.10.2020 об`єктом огляду являється CD-R диск, наданий ОСОБА_6 , при перегляді вмісту зазначеного диску в приміщенні службового кабінету № 37 Овруцького ВП на службовому комп`ютері встановлено, що на ньому наявні 5 фотографій розміром 3.3мб., 2.0мб., 1.7мб., 1.5мб, 1.2мб., зазначені фотографії мають зображення процесуальних документів. Окрім цього на даному диску маються три відеозаписи розмірними даними 48,7мб., в даному відео зображено як троє чоловіків прямують до автомобіля марки «Москвич» д.н.зн. НОМЕР_1 . При огляді наступного відео з розмірними даними виявлено 44.0мб., в даному відео зображено суперечку між двома особами в присутності працівників поліції. При огляді третього відео з розмірними даними 28.3мб., виявлено, що на ньому зафіксована суперечка двох осіб чоловічої статі.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 12.10.2020 оглянуто ділянку АДРЕСА_2 , описано вхід до домогосподарства, земну поверхню вулиці, узбіччя на зазначеній вулиці. Будь-яких слідів на оглянутій території, які б становили інтерес для органів досудового розслідування, виявлено не було.

Відповідно до висновку експерта № 231 від 12.10.2020 у ОСОБА_6 було встановлено наявність наступних тілесних ушкоджень: 1)забій м`яких тканин на рівні лівої виличної дуги; 2) крововилив та поверхнева забійна рана слизової оболонки нижньої губи зліва на рівні 1-2-3 зубів. Вказані тілесні ушкодження утворились не менш ніж від 2-х травмуючих впливів від прямої дії (удар) тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. За ступенем тяжкості, встановлені при проведенні експертизи тілесні ушкодження відносяться до категорії легких.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 22.10.2020 з участю підозрюваного ОСОБА_4 , та фототаблиці до нього, проведеного з метою перевірки уточнення відомостей показань ОСОБА_4 , вбачається, що останній розповів та показав , як наносив удари ОСОБА_6 .

Згідно з висновком експерта № 248 від 29.10.2020 встановлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитись при обставинах, відтворених під час слідчого експерименту, проведеного з участю підозрюваного ОСОБА_4 останній розповів та показав, як саме він заподіяв два удари правою рукою (правим передпліччям, ліктем) в обличчя ОСОБА_6 .

В судовому засіданні також досліджено відеозаписи та фотознімки, надані потерпілим.

Враховуючи вище вказане, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 125 КК України.

Захисник в судовому засіданні заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України та передати його на поруки трудового колективу.

Розглядаючи клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Звернення з клопотанням крім колективу можуть ініціювати сам обвинувачений (підсудний) або його родичі, потерпілий, а також прокурор, слідчий чи особа, яка провадить дізнання. Воно має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи.

За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі (але не зобов`язаний) звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу. Відмова суду в задоволенні клопотання має бути вмотивованою.

Суду стороною захисту були надані клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , працюючого опалювачем Гладковицького лісництва, з передачею його на поруки колективу підприємства, довідка-характеристика на ОСОБА_4 , протокол № 5 засідання профспілкового комітету Овруцького держлісгоспу від 25 лютого 2021 року.

Дослідивши надані документи, суд звертає увагу на те, що під час встановлення даних про особу обвинуваченого на початку судового розгляду ОСОБА_4 повідомив суду, що він не працює. З довідки-характеристики вбачається, що ОСОБА_4 працює опалювачем в Гладковицькому лісництві ДП «Овруцьке ЛГ» з 14.08.2020 по даний час, проте дата видачі даної довідки відсутня. Суду надано протокол засідання профспілкового комітету, протоколу зборів трудового колективу не надано, хоча закон встановлює можливість передачі особи на поруки саме трудовому колективу, а не профспілковій організації. Клопотання та протокол засідання профспілкового комітету датовані 25 лютого 2021 року, документально підтверджених відомостей про офіційну працевлаштованість обвинуваченого на даний час суду не надано. Сам обвинувачений в судовому засіданні повідомив, що на даний час він працює водієм в ДП «Овруцьке лісове господарство», у документах, наданих суду вказано, що ОСОБА_4 працював опалювачем.

Таким чином, за відсутності протоколу загальних зборів колективу підприємства, за відсутності чітких, підтверджених відповідними доказами, відомостей про те, що обвинувачений на час розгляду клопотання офіційно працює, на якій саме посаді, і що його праця не має тимчасового чи сезонного характеру, що має значення для оцінки судом можливості проведення колективом підприємства заходів, передбачених самим поняттям поруки, суд приходить до висновку, що клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки колективу підприємства не може бути задоволено, оскільки судом не встановлено наявність усіх передбачених законом умов такого звільнення.

Обираючи ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься відповідно до ст. 12 КК України до категорії кримінальних проступків, також дані про його особу. Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, є ветераном військової служби, має інвалідність 2 групи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте в силу ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки він визнав свою вину, давав показання щодо події на досудовому слідстві та в судовому засіданні, добровільно брав участь у слідчих діях, намагався вибачитися перед потерпілим та переказати йому певні кошти поштовим переказом.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння не доведено достатніми належними та допустимими доказами, а висновки суду не можуть грунтуватися на припущеннях.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його характеристику, щире каяття, наявність обставин, що пом`якшують, та відсутність обставин, які б обтяжували покарання, тяжкість та самі обставини вчиненого правопорушення, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, а тому призначене ОСОБА_4 , покарання буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення на його користь 1343,70 гривень матеріальної шкоди та 40 000 гривень моральної шкоди.

Суд, розглянувши цивільний позов відповідно до вимог ст. ст. 128, 129 КПК України, вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, при цьому цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, а якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Нормами, закріпленими в ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З письмових доказів, доданих до позовної заяви, встановлено, що потерпілим були понесені витрати на придбання ліків. Згідно з копією медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_6 потерпілому були призначені Магне В6 та Фезам. На придбання вказаних медикаментів ОСОБА_6 витратив суму 493,80 гривень, що підтверджується копіями чеків, тому в цій частині позовні вимоги є доведеними належними і допустимими доказами. Підстав для стягнення з обвинуваченого суми витрат, здійснених потерпілим на придбання інших медикаментів, у тому числі вітамінів, Нафтизину, Фарингосепту, Троксевазину, у суду немає, оскільки вказані препарати не були призначені лікарем і позивачем не доведено, що придбання даних медикаментів пов`язане саме з тілесними ушкодженнями, отриманими ним від дій обвинуваченого, а не з наявністю інших захворювань у позивача.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди, суд враховує обставини заподіяння тілесних ушкоджень, характер тілесних ушкоджень, глибину фізичних та душевних страждань позивача, виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди, визначений в сумі 4000 грн., буде справедливим для відшкодування душевних страждань потерпілого.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_4 не застосовувати.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 493,80 гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 4000 гривень моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речовий доказ: CD-R диск, наданий ОСОБА_6 залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1