Справа № 173/373/15-к
Номер провадження1-кп/173/1/2021
В И Р О К
іменем України

25 березня 2021 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурорів ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження № 0001662, № 0000683 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільногірська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою технічною освітою, не одруженого, без утриманців, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 06.05.2014 року вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.198 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. У відповідності до ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним терміном 1 рік;
- 23.10.2019 року вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 1700 гривень;
- 15.11.2019 року вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 1700 гривень, -
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст.289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 16 грудня 2014 року, близько 01:00 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області та проходячи повз двір багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 вказаного населеного пункту, де на автостоянці у дворі вказаного будинку побачив автомобіль марки ВАЗ 21013, червоного кольору, державний номер НОМЕР_1 , який визначив як об`єкт свого злочинного посягання, що належить ОСОБА_6 , підійшов до вказаного автомобілю, та маючи раптово виниклий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа відкрив водійські двері та сівши до салону автомобілю, де за допомогою фізичної сили рук пошкодив замок запалювання та завів двигун даного авто, після чого отримавши таким чином можливість керувати даним транспортним засобом і здійснювати на ньому рух, поїхав з місця скоєння злочину, тим самим умисно, таємно, із корисливих спонукань незаконно заволодів даним транспортним засобом, а саме автомобілем марки ВАЗ 21013 вартістю 21200 гривень, згідно висновку експерта від 26.12.2014 року, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму, в цінах, що діють на момент вчинення злочину.

Окрім цього, обвинувачений, ОСОБА_4 , в період часу з 05.08.2019 року до 09.08.2019 року (більш точний час в ході слідства встановити не вдалося), проїжджаючи на власному автомобілі по АДРЕСА_3 , розташованому на вказаній вулиці, який належить потерпілому ОСОБА_7 , напівзачинене вікно. Після цього, ОСОБА_4 , внаслідок раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з метою незаконного збагачення, зупинив автомобіль, вийшов з нього та підійшов до огорожі вказаного домоволодіння. Далі, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), переконавшись, що власник вказаного домоволодіння відсутній та за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан та підійшов до напівзачиненого вікна будинку, після чого за допомогою сили рук, шляхом натиску, зламав механізм запираючого пристрою, відчинив вікно та проник до середини будинку, де таємно, з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, повторно, скоїв крадіжку ноутбуку марки «НР» 250 G7» вартістю 8746 гривень, супутникового ресиверу «Satcom» S-2» вартістю 210 гривень, системного блоку «Cooler Master» вартістю 350 гривень, жорсткого диску «Western Digital WD5000AAKX» вартістю 300 гривень, відеоадаптеру «ASUS ENGTX560, DCII OC/2DI/1GD» вартістю 2050 гривень, материнської плати «GYGABITE GAP67A-D3-B3», вартістю 780 гривень, процесору «Intel Core I3-5005U, 2,4 Гц» вартістю 908 гривень, монітору «Philips» діагональ 28, вартістю 5400 гривень, після чого з викраденим майном покинув територію вказаного домоволодіння та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 20.12.2019 № 194 матеріальний збиток на суму 18744,00 гривень, в цінах, які діяли на момент скоєння кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого, ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковано за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 289 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст.289 КК України не визнав, та суду пояснив, що у листопаді 2014 він їхав з м. Вільногірська на власному мотоциклі разом з ОСОБА_8 . Проїжджаючи с. Боровківка у нього зламався мотоцикл. Він з ОСОБА_8 звернувся до свого знайомого ОСОБА_9 , який живе неподалік того місця, де зламався мотоцикл та попрохав його відремонтувати. ОСОБА_10 направив його до ОСОБА_11 . Вони з ОСОБА_8 відкотили мотоцикл у двір до ОСОБА_11 та він почав його ремонтувати. В цей час ОСОБА_11 запропонував йому обміняти свій мотоцикл на автомобіль потерпілого, який знаходився у дворі ОСОБА_11 .. Крім того, там знаходився ще один автомобіль та розібраний кузов. На запитання, звідки у нього ці автомобілі, ОСОБА_11 відповів, що його товариш пригнав їх з АТО. Обмінюватись він відмовився. Відремонтувавши мотоцикл та взявши у ОСОБА_11 деякі запчастини, залишив йому свої контактні дані, а також паспорт в заставу, сказав, що він пізніше розрахується з ним за деталі. Пізніше, коли він повернувся до ОСОБА_11 , щоб розрахуватися та забрати свій паспорт, автомобіля потерпілого у його дворі вже не було. На запитання, чи продав він вказаний автомобіль ОСОБА_11 відповів, що з його допомогою продав. Після чого він поїхав звідти. Через чотири дні він залишив свій мотоцикл у місті Вільногірську та приїхав на електропоїзді до смт. Дніпровське. Коли він йшов зі свого дому по АДРЕСА_1 до дідуся на АДРЕСА_4 , його схопили співробітники поліції, а саме: ОСОБА_12 , Петренко та Десятирик, привезли у районний відділ поліції, почали бити та примусили підписати необхідні їм документи. Вони протримали його майже два дні у райвідділі поліції. Потім, о 01:00 годні ночі показали йому автомобільні номери та сказали, що якщо він вкаже на місце їх знаходження, в яке вони їх покладуть, то вони відпустять його додому.
У серпні 2019 року він разом із своєю колишньою співмешканкою - ОСОБА_13 на його власному автомобілі їхали із смт. Дніпровське на заправку в смт. Новомиколаївка Верхньодніпровського району. Проїжджаючи кафе «тет-а-тет», що розташоване у вказаному населеному пункті, ОСОБА_13 попросила його заїхати до родичів, щоб забрати особисті речі. Вони приїхали на заправку, заправили автомобіль та по дорозі додому заїхали до будинку АДРЕСА_3 . У дворі було ввімкнене світло. Він залишився в автомобілі, а ОСОБА_13 зайшла у двір, походила по ньому та покликала його, що він допоміг їй відчини вікно, так як вона не може знайти ключ від будинку там, де їй сказав потерпілий. Він сказав їй, щоб вона зателефонувала потерпілому, на що ОСОБА_13 відповіла, що потерпілий не відповідає, так як він на морі та не чує дзвінка. Після чого він допоміг їй відчинити вікно, яке знаходилось на провітрюванні та вийшов з двору, а ОСОБА_13 , через відчинене вікно, проникла в середину будинку та ввімкнула там світло. Через деякий час вона винесла ноутбук, монітор та ще якусь коробку, погрузила в автомобіль та вони поїхали додому. Про те, що вчиняється крадіжка розмови не було. Вдома вона запропонувала закласти комп`ютер, який він потім заклав ОСОБА_14 за 1500 гривень та сказав, що вони пізніше його заберуть. Через тиждень речі, які ОСОБА_13 винесла з будинку потерпілого, перевезли на АДРЕСА_5 . Пізніше ОСОБА_13 заклала ноутбук. Через деякий час його викликав працівник поліції та повідомив, що відбитки його пальців та пальців ОСОБА_13 знайдено на місці вчинення крадіжки та запропонував взяти всю провину на себе.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе не визнав, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні злочинів при обставинах указаних у мотивувальній частині вироку встановлена сукупністю належних та допустимих доказів досліджених та перевірених судом.

За фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, який належить ОСОБА_6 .
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні суду пояснив, що у грудні 2014 року, ввечері, він залишив свій автомобіль ВАЗ 21013 у на стоянці у дворі багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 . Вранці наступного дня він вийшов у двір та виявив, що його автомобіль зник. Після чого він звернуся до поліції з заявою про викрадення автомобіля. Через деякий час йому зателефонували працівники поліції та повідомили, що його автомобіль знайшли на вул. Миру у м. Верхньодніпровську, який був без номерних знаків та пошкоджений. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні суду пояснив, що наприкінці 2014 року до нього додому в АДРЕСА_6 , приїхав ОСОБА_4 на автомобілі ВАЗ 21013, червоного кольору. Так як його не було вдома, то до нього зателефонував ОСОБА_15 , який в той час знаходився у нього вдома та повідомив, що з ним хоче поговорити ОСОБА_4 . Під час телефонної розмови обвинувачений запропонував йому купити у нього на металобрухт автомобіль, який він викрав у м. Дніпродзержинську, так як йому терміново потрібні гроші. Після чого він приїхав додому, де обвинувачений пропонував купити у нього вищевказаний автомобіль без документів та без номерних знаків, але він відмовився його купувати, через те, що автомобіль крадений та без документів. Зі слів ОСОБА_15 , коли ОСОБА_4 приїхав до його двору, то на автомобілі були номерні знаки, але обвинувачений попрохав у ОСОБА_15 ключ та відкрутив їх. Коли він прихав додому, то бачив як обвинувачений закінчував знімати номерні знаки з автомобіля. В його присутності вказаний автомобіль купив ОСОБА_16 , він дав ОСОБА_4 1500 гривень за автомобіль та забрав його з двору. Він казав ОСОБА_16 що автомобіль крадений. Після чого вони на його автомобілі вивезли обвинуваченого в центр с. Боровківка до магазину. ОСОБА_4 взяв номерні знаки за пазуху, сів у таксі та поїхав.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні суду пояснив, що наприкінці 2014 року він був вдома у ОСОБА_11 .. В той час як ОСОБА_11 не було вдома, у двір заїхав ОСОБА_4 на автомобілі ВАЗ 21013, червоного кольору та запитав чи вдома ОСОБА_11 . Він зателефонував зі свого телефону ОСОБА_11 , після чого передав телефон ОСОБА_4 та вони поговорили. Після розмови вони зайшли у будинок, щоб погрітись. ОСОБА_4 попрохав у нього ключ «на 10», вийшов на подвір`я, відкрутив з автомобіля номерні знаки. Коли приїхав ОСОБА_11 разом з ОСОБА_16 , ОСОБА_4 вийшов у двір, а він залишився у будинку. Про що вони розмовляли він не чув. Він не знав, що автомобіль крадений.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні суду пояснив, що наприкінці 2014 року він в компанії з ОСОБА_11 був у своєї тітки в с. Боровківка Верхньодніпровського району. ОСОБА_11 хтось зателефонував. З телефонної розмови він почув, що ОСОБА_11 пропонували купити автомобіль, але він сказав, не буде його купувати. Після чого він вмовив його поїхати та подивитись на той автомобіль. Вони приїхали додому до ОСОБА_11 . На вході у двір був ОСОБА_15 та ОСОБА_4 , а у дворі стояв автомобіль ВАЗ 21013 червоного кольору. На автомобілі номерних знаків не було та не було замка запалення. Вони домовились про ціну 1500 гривень. Частину грошей він позичив у ОСОБА_11 та віддав гроші за автомобіль ОСОБА_4 . Коли він вже йшов з подвір`я, то побачив, що номерні знаки у ОСОБА_4 під рукою. ОСОБА_4 пішов звідти, а він залишився у автомобілі. Через два дні він вирішив продати вказаний автомобіль та звернувся на СТО до знайомого ОСОБА_17 , який допоміг йому продати автомобіль. А вже через 40 хвилин йому зателефонували, щоб він повернув гроші, бо міліція забрала автомобіль.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні суду пояснив, що він був понятим при проведенні слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_4 у дворі п`ятиповерхового будинку по АДРЕСА_2 , під час якого обвинувачений показав на місце з якого він викрав автомобіль. В ході проведення слідчого експерименту ніхто з працівників поліції не вказував обвинуваченому на місце розташування автомобіля та не застосовували психологічний чи фізичний вплив.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні суду пояснила, що наприкінці грудня 2014 року, ввечері, її зупинили працівники поліції та запросили для участі у якості понятого при проведенні слідчої дії, під час якої ОСОБА_4 показав де лежать державні номерні знаки від викраденого автомобіля, а саме під ялиною, що знаходяться біля будинку культури у смт. Дніпровське.

Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу огляду місця події від 16.12.2014 року та фототаблиці до нього встановлено місце вчинення злочину на автостоянці, яка розташована у дворі навпроти будинку АДРЕСА_2 .
Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу огляду місця події від 25.12.2014 року та фототаблиці до нього встановлено, що в ході проведення даної слідчої дії обвинувачений указав на місце, де він кинув номерні знаки, а також були оглянуті та вилучені державні номерні знаки у кількості двох штук з номером Ж1394ДП.
Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 25.02.2014 року та фототаблиці до нього встановлено, що в ході проведення даної слідчої дії ОСОБА_4 розповів та показав як та яким способом він здійснив незаконне заволодіння транспортним засобом марки ВАЗ 21013.
Із досліджених в судовому засіданні даних висновку товарознавчої експертизи від 26.12.2014 року встановлено, що рекомендована вартість нанесеного збитку в результаті викрадення легкового автомобіля ВАЗ-21013, 1984 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , був припаркований у дворі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 16 грудня 2014 року складає 21200 (двадцять одна тисяча двісті) гривень.

За фактом крадіжки з будинку АДРЕСА_3 , який належить потерпілому ОСОБА_7 .
Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні суду пояснив, що з 05 серпня 2019 року по 09 серпня 2019 року він знаходився на морі. Коли повернувся додому то побачив, що ворота у двір відчинені та, зайшовши до будинку, виявив відчинене вікно, яке було виламане, а з будинку зникло його майно, а саме: ноутбук, супутниковий ресивер, системний блок, жорсткий диск, відеоадаптер, материнська плата, процесор та монітор. Після чого він звернувся до поліції. Співробітники поліції провели огляд місця події та виявили відбитки пальців на зламаному вікні - на зовнішній та внутрішній стороні. (Повернуто системний блок у розібраному стані. )

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні суду пояснив, що у 2019 році йому зателефонував ОСОБА_4 та запитав кому можна продати ТВ- тюнер, системний блок, ноутбук (НР), монітор, клавіатуру та мишку. Він відповів обвинуваченому, що може подивитись на ці речі. Після чого ОСОБА_4 на автомобілі приїхав до нього додому, за адресою: АДРЕСА_7 , та показав вищевказані речі. Обвинувачений пояснив йому, що це його речі. Після чого він придбав ці речі у ОСОБА_4 за 2000 грн. Пізніше ТВ-тюнер, монітор та ноутбук він продав. Через деякий час приїхали працівники поліції та повідомили, що речі, які йому продав обвинувачений крадені.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні суду пояснила, що з 05.08.2019 по 09.08.2019 року її не було на місці кримінального правопорушення разом з ОСОБА_4 , до домоволодіння їх знайомих вона з ОСОБА_4 не проникала та пояснити нічого не може, так як їй нічого невідомо. Потерпілі - це її знайомі. Вона бачила в соціальних мережах, що вони були на морі. В той час вона спільно проживала з обвинуваченим. ОСОБА_4 викрадені речі додому не приносив. Про крадіжку вона дізналась від свого батька пів року тому. З обвинуваченим вони спільно проживали близько пів року, але з серпня місяця 2019 року не проживають разом. (ноутбук ОСОБА_20 не приносила і гроші не брала). Ноутбук нікому не продавала та не давала у заставу.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні суду пояснила, що якось до неї в гості приїхала її кума з Верхньодніпровська та вони розмовляли у дворі. В цей час їй зателефонувала ОСОБА_13 та попрохала позичити їй 1500 гривень. Вона відповіла їй, що в неї грошей немає, але її кума може позичити їй 50 євро. Після чого ОСОБА_13 прийшла до хвіртки її будинку, вона дала їй гроші, а ОСОБА_13 залишила ноутбук у заставу та сказала, що гроші поверне. Гроші вона так і не повернула, а ноутбук залишився у неї. ОСОБА_13 сказала, що це її ноутбук. Потерпілих вона не знає.

Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу огляду місця події від 09.08.2019 року та фототаблиці до нього було встановлено та оглянуто місце вчинення злочину домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . При проведенні даної слідчої дії було виявлено та вилучено два сліди папілярних ліній.
Із досліджених в судовому засіданні даних висновку судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження) № 5/4.6/1084 від 20.11.2019 року встановлено, що два сліди рук, розмірами 62х33 та 30х15 мм, від копійовані на дві липкі стрічки розмірами 70х38 мм та 58х37 мм, які вилучені під час огляду місця події, а саме з будинку АДРЕСА_3 , придатні для ідентифікації за ними особи (осіб).
Із досліджених в судовому засіданні даних листа Дніпровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №19/104-20048 від 22.11.2019 року встановлено, що при перевірці за автоматизованим дактилоскопічним обліком, слідів рук, вилучених 09.08.2019 року за фактом крадіжки з будинку за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено, що сліди рук залишені особою дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу огляду предмета від 18.12.2019 року та фототаблиці до нього встановлено що в ході проведення даної слідчої дії було оглянуто та вилучено системний блок до комп`ютера, чорного кольору, який добровільно надав ОСОБА_14 .
Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.12.2019 року та фототаблиці до нього встановлено що в ході проведення даної слідчої дії свідок ОСОБА_14 впізнав особу, яка зображена на фотознімку під цифрою 1, на якому розміщене зображення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу пред`явлення речей для впізнання від 19.12.2019 року та фототаблиці до нього встановлено що в ході проведення даної слідчої дії потерпілий ОСОБА_7 впізнав системний блок на якому розташована цифра 1.
Із досліджених в судовому засіданні даних висновку товарознавчої експертизи №194 від 20.12.2019 року встановлено, що вартість майна станом на момент вчинення злочину складає 18744,00 гривень, а саме: «НР» 250 G7» - 8746 гривень, супутникового ресиверу «Satcom» S-2» - 210 гривень, системного блоку в зборі: корпус марки «Cooler Master» - 350 гривень, процесору «Intel Core I3-5005U, 2,4 Гц» - 908 гривень, материнської плати «GYGABITE GAP67A-D3-B3» - 780 гривень, відеоадаптеру «ASUS ENGTX560, DCII OC/2DI/1GD» - 2050 гривень, жорсткого диску «Western Digital WD5000AAKX» - 300 гривень, монітору «Philips» діагональ 28 - 5400 гривень.
Із досліджених в судовому засіданні даних висновку судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження) № 5/4.6/1266 від 20.12.2019 року встановлено, що слід пальця руки розмірами 30х15 мм та слід долонної поверхні руки розміром 62х33 мм, які вилучені сліди пальців рук під час огляду місця події, а саме будинку АДРЕСА_3 , залишені відповідно великими пальцями та долонею лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При оцінці доказів, які були надані сторонами кримінального провадження, суд керується ч.2 ст.17 КПК України та критерієм доведення «поза розумним сумнівом «Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» та вважає, що докази надані стороною обвинувачення є належними та допустимими, не викликають сумніву, а їх сукупність достатня для визнання вини обвинуваченого.

В той же час, суд не бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_20 про те, що ОСОБА_13 залишила їй ноутбук як заставу за позичені в неї грошові кошти.

Так, свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні, надаючи пояснення, впевнено указала, що ніяких грошей у ОСОБА_20 вона не брала та ноутбук не залишала.

Свідок ОСОБА_14 надав покази про те, що він придбав у ОСОБА_4 викрадені речі, в тому числі і ноутбук, який пізніше продав невідомому.

Таким чином, суд вважає пояснення ОСОБА_20 , яка є матір`ю обвинуваченого, надуманими з метою введення суду в оману.

Даючи оцінку поясненням обвинуваченого про те, що відносно нього, в ході досудового слідства, застосовувались незаконні методи, внаслідок яких він визнав вину та давав зізнавальні свідчення, суд виходе з того, що в процесі розслідування даних кримінальних проваджень, обставини скоєння даних злочинів, які не були відомі слідчому та іншим особам, були встановлені саме з пояснень обвинуваченого: встановлено місце, на яке указував обвинувачений, де були виявлені та вилучені номерні знаки з викраденого автомобіля; указана обвинуваченим особа свідок ОСОБА_14 , якому він продав викрадені речі з домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 та інші.

Крім того, в ході судового розгляду, відповідно ухвали суду, Державним бюро розслідувань проведено досудове розслідування за вказаним фактом застосування незаконних методів впливу при проведенні досудового розслідування. Після завершення розслідування слідчим кримінальне провадження по даному факту закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Таким чином, доводи обвинуваченого про непричетність його до інкримінованих йому злочинів та його звинувачення про те, що крадіжку з домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 скоїла ОСОБА_13 є безпідставними та необгрунтовними, а його вина знайшла своє підтвердження в ході дослідження наданих суду доказів.

Вислухавши доводи захисту про те, що на момент винесення вироку закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого за ч.1 ст.289 КК України, суд виходе з наступного.

Так, відповідно до ст.12 КК України інкримінований злочин ОСОБА_4 за ч.1 ст.289 КК України є нетяжким злочином, відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду, перебіг строків давності переривається якщо особа вчинила новий злочин.

Враховуючи те, що відповідно до ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2017 року розгляд кримінального провадження за ч.1 ст.289 КК України був призупинений та обвинувачений ОСОБА_4 був оголошений в розшук, у зв`язку з ухиленням його від суду та відповідно до ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року розгляд кримінального провадження відновлений, внаслідок розшуку обвинуваченого, а також, враховуючи те, що обвинувачений після скоєного ним злочину 16 грудня 2014 року, вчинив новий злочин в період часу, указаного в п.3 ч.3 ст.49 КК України, внаслідок даних обставин, суд вважає, що перебіг давності був зупинений та перерваний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на законних підставах, передбачених ст. 49 КК України, внаслідок чого, доводи захисту про закінчення строку притягнення до кримінальної відповідальності до уваги не приймає.

Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч, суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло; за ч.1 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.
Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, характеризується посередньо, вчинені ним кримінальні правопорушення відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєних злочинів, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

В той же час, враховуючи те, що ОСОБА_4 скоїв злочин в період іспитового строку за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.05.2014 року остаточне покарання необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілим судом не обговорювалось, оскільки потерпілі ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають.

Що стосується питання продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд відповідно до ст. 178 КПК України враховує в сукупності всі обставини справи, особу обвинуваченого, тяжкість скоєних злочинів та призначеного покарання, а тому з метою запобігання ризиків передбачених ст. 177 КПК України переховуватися від суду та вчиняти нові злочини, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судові витрати за проведення судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження) № 5/4.6/1084 від 20.11.2019 року в розмірі 942 гривень 06 копійок та судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження) № 5/4.6/1266 від 20.12.2019 року в розмірі 942 гривень 06 копійок згідно ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання

за ч. 3 ст.185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

за ч. 1 ст.289 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.05.2014 року остаточно призначити покарання до відбуття у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

Продовжити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 21 січня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави понесені витрати за проведення судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження) № 5/4.6/1084 від 20.11.2019 року в розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 копійок та судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження) № 5/4.6/1266 від 20.12.2019 року в розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 копійок.
Речові докази у кримінальному провадженні системний блок до комп`ютера чорного кольору, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю;

- автомобіль марки ВАЗ 21013, червоного кольору; державні номери НОМЕР_2 ДП у кількості двох штук, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1