Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/329/21
Справа № 711/983/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2021 року Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ,захисника ОСОБА_4 ,скаржника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси в режимі відеоконференції скаргу потерпілого ОСОБА_5 на постанову слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 29 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000226 року від 17.08.2020 року - ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 10.02.2021 року (дата поштового відправлення) звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 29.12.2020 про закриття кримінального провадження внесеного 17.08.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Свою скаргу ОСОБА_5 мотивував тим, що слідчим ВРЗСТ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000226 зареєстрованого 17.08.2020 року по дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинув пішохід, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

ОСОБА_5 вказував, що про вказану постанову він дізнався з повідомлення слідчого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 18.01.2021 року. Оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження він вважає такою, що підлягає скасуванню, оскільки воона не відповідає фактичним обставинам справи, побудована на припущеннях, домислах, розбіжностях, а тому є необ`єктивною та незаконною.

Зокрема ОСОБА_5 зазначав, що вказане кримінальне провадження слідчим було закрито за «вказівкою з верху». А тому, як вважає скаржник, слідчий при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження керувався не законом та наявними доказами, а вказівками третіх осіб.

Скаржник вважає, що слідчим було порушено приписи процесуального закону та підзаконних нормативних актів з приводу зберігання та повернення речових доказів, що на його думку посприяло уникненню винної особи відповідальності. Також слідчим було незаконно визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів справи відеозапис із камери зовнішнього відео спостереження встановленої на будівлі по АДРЕСА_1 , оскільки було порушено порядок виїмки, визнання та приєднання вказаного доказу. Крім того, вказаний відеозапис був використаний експертами при проведенні експертиз, що ставить під сумнів їх висновки.

ОСОБА_5 вважає, що експертний висновок комплексної фототехнічної та автотехнічої експертизи не відповідає принципам законності, об`єктивності та повноти дослідження, а тому не міг слугуваитм для слідчого підставою для закриття кримінального провадження.

Також скаржник звертав увагу слідчого судді на те, що водій ОСОБА_7 , який керував автомобілем, на час ДТП мав неповних два роки водійський стаж неповних два роки. Відповідно до п. 12.6 ПДР України, поза населеними пунктами на всіх дорогах та на всіх дорогах, що проходять через населені пункті, дозворленор рух зі швидкість для водіїв зі стажем до двох років не більше 70 ки/год., а ОСОБА_7 рухався зі швидкість 80 км/год. Вказаний факти залишився поза увагою слідчого та експерта.

Зазначені порушення при розслідуванні кримінального провадження призвели до того, що не було усунуто виявлені розбіжності на стадії досудового розслідування.

Відтак слідчим не було виконано завдань кримінального провадження, не забезпечено швидкого, повного та неупередженого розслідування, чим порушено права скаржника, як потерпілої сторони.

ОСОБА_5 просив скасувати постанову слідчого від 29.12.2020 про закриття кримінального провадження №0000226.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_5 підтримав доводи скарги та наполягав на скасуванні постанови слідчого від 29.12.2020 про закриття кримінального провадження №0000226. Додатково поясним, що слідчим ОСОБА_6 не в повному обсязі здійснено досудове розслідування, а тому постанова про закриття кримінального провадження є передчасною та підлягає скасуванню.

Захисник скаржника адвокат ОСОБА_4 підтримав доводи викладені в скарзі та просив скасувати постанову слідчого від 29.12.2020 про закриття кримінального провадження №0000226, як незаконну та передчасну.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_5 , оскільки досудове розслідування проведено повно та об`єктивно. За результатами розслідування встановлено відсутність складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, вислухавши доводи скаржника та його захисника, заперечення прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000226 ,проглянувши диск з відеозаписом, приходить до наступного.

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, - скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

18.01.2021 року слідчим ВРЗСТ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 було направлено ОСОБА_5 повідомлення про закриття кримінального провадження №0000226.

ОСОБА_5 отримав постанову слідчого ОСОБА_6 від 29.12.2020 про закриття кримінального провадження №0000226 було отримано 18.01.2021 року, що підтверджується розпискою, що міститься в матеріалах кримінального провадження.

26.01.2021 року ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області у справі №705/477/21 скаргу ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження повернуто, оскільки скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

09.02.2021 ухвалу слідчого судді від 26.01.2021 було отримано ОСОБА_5 , що підтверджується копією поштового конверту та інформацією на сайті Укрпошта щодо поштових відправлень.

З даною каргою ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду 10.02.2021 року дата поштового відправлення.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 звернувся зі скаргою у строки встановлені ч. 1 ст. 304 КПК України.

17.08.2020 року до ЄРДР за №0000226 внесені відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 286 КК України на підстави того, що17.08.2020 року близько 05 год. 10 хв. водій ОСОБА_7 керуючи автомобілем Шкода Октавія р.н. НОМЕР_1 та рухаючись на 204 км. = 67 м. автодороги Київ-Одеса поблизу м. Умань Черкаської області допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який вийшов на проїзну частину зліва відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події. Розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000226.
Перевіряючи постанову слідчого на відповідність ознакам законності і обґрунтованості, варто зауважити що метою досудового розслідування є отримання у передбаченому законом порядку фактичних даних, на підставі яких слідчий встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів згідно ст. 84 КПК є показання , речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК, прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
29.12.2020 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000226 від 17.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування було допитано свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 потерпілого ОСОБА_5 , які надали свої пояснення щодо ДТП, яке сталось 17.08.2020.

Також було проведено судово-медичну експертизу, експертизу технічного стану транспортного засобу, судову комплексну авто технічну та фототехнічне експертизи.

Крім того було досліджено та приєднано флеш-накопичувач із відеозаписом із камери зовнішнього відеоспостереження із приміщення будівлі по АДРЕСА_1 , який заявою надав ОСОБА_12 , за період часу з 05 год. 06 хв. 14 сек. по 05 год. 08 хв. 28 сек. 17.08.2020 року.

Слідчий суддя вважає ,що в матеріалах кримінального провадження є заява(арк.спр.116) від ОСОБА_12 ,який надав слідчому відрізок відеозапису ,на якому відображено обставини ДТП від 17.08.2020 року близько 05год.00хв.,яка була зафіксована однією з камер відео спостереження встановлене на приміщенні належного його кафе,що розташоване за адресою АДРЕСА_1 без дати написання заяви,що ставить під сумнів допустимість та належність доказів,а саме відеозапису ДТП який приєднаний до матеріалів справи. А тому,вважаю, що під час проведення досудового слідства, слідчим не дотримано вимог процесуального закону в частині отримання доказів флеш-накопичувавча із відеозаписом із камери зовнішнього відеоспостереження із приміщення ОСОБА_13 ,оскільки на заяві ОСОБА_12 відсутня дата(число ,місяць,рік).

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.87 КПК України недопустимість доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Відповідно до ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
З аналізу положень норм ст.9, 223 КПК вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим.

З огляду на принцип змагальності сторін, положення кримінально-процесуального закону надають потерпілим право ініціювати певні слідчі дії з метою сприяння повному та всебічному встановленню обставин під час досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Потреба у проведенні слідчих дій за ініціативою потерпілого визначається в кожному конкретному випадку з огляду на можливість досягнення мети задля якої проводиться зазначена слідча дія (ч.2 ст.223 КПК).

У відповідності до ч.4 ст.38 КПК, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Зазначене свідчить про право прокурора або слідчого з огляду на результативність слідчої дії визначати необхідність її проведення в той чи інший час досудового розслідування, щоб запобігти марному витрачанню часу на проведення дій, які не мають значення для кримінального провадження взагалі або матимуть значення, але за умови їх проведення після встановлення інших обставин кримінального провадження.

Згідно ч.2 ст. 307 КПК України, - ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_5 та скасування постанови слідчого від 29.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0000226 від 17.08.2020 року, оскільки доводи викладені в скарзі частково знайшли своє підтвердження.

На підставі викладеного і керуючись ст. 303, 304, 306-307, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Скаргу потерпілого ОСОБА_5 - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 29 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000226 року від 17.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2ст.286 КК України та матеріали направити для проведення досудового розслідування до ВРЗСТ СУ ГУНП в Черкаській області відповідно до викладеного в мотивувальній частині повного тексту ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 01.04.2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1