У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участі :

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони обвинувачення ОСОБА_3

захисника неповнолітнього ОСОБА_4

законного представника обвинуваченої ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Підволочиську Тернопільської області кримінальне провадження про обвинувачення :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, неодруженої, з незакінченою середньою освітою, студентки Тернопільського вищого професійного училища № 10, раніше не судимої, -

у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_7 15 січня 2021 року приблизно об 09:10 год, знаходячись у приміщенні торгового залу магазину «ЄВА - 1671» ТОВ «РУШ», який розташований у смт. Підволочиську Тернопільської області вул. Д. Галицького, 62, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її кримінально - протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, умисно таємно викрала з вітрини магазину парфумовану жіночу воду Lanvin Eclat D'Arpege у флаконі ємністю 30 мл, вартістю 380,33 грн, яку заховала у свою жіночу сумочку чорного кольору та з викраденим майном з місця скоєння кримінального проступку зникла, маючи змогу розпоряджатись викраденим на власний розсуд.

Внаслідок умислу, кримінально-протиправних дій ОСОБА_7 , ТОВ «РУШ» було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 380,33 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального проступку визнала повністю, щиро розкаялась, пояснила, що у подальшому подібного не повториться. Крім того, обвинувачена ОСОБА_7 , її захисник, а також законний представник повністю погодилися зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового слідства і підтверджують її винність у вчиненні кримінального проступку, згідно обвинувального акту за ч.1 ст. 185 КК України.

Захисник обвинуваченої та законний представник заявили клопотання про застосування до неповнолітньої примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі її під нагляд брата ОСОБА_5 терміном на 1 рік.

Представник потерпілого в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив, вказав, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання та просила застосувати до неповнолітньої ОСОБА_7 примусовий захід виховного характеру, передбачений ст.105 КК України, а саме: у вигляді застереження та передачі під нагляд брата ОСОБА_5 .
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та про його задоволення, виходячи з наступного:
За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.
Відповідно до ст. 105 КПК України неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:
1) застереження;
2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;
3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;
4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;
5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.
До неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Суд може також визнати за необхідне призначити неповнолітньому вихователя в порядку, передбаченому законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на час вчинення проступку їй виповнилось 17 років.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_7 відноситься до кримінальних проступків.

Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України, під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі, під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», Обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього (п. 2 ч. 2 ст. 105 КК ( 2341-14 ) слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість; покладення обов`язку продовжити навчання, пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів); тощо.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру якщо слід, то який саме.

Таким чином, заслухавши клопотання захисника ОСОБА_4 , думку представника потерпілого, та прокурора, які просять застосувати до неповнолітньої примусові заходи виховного характеру, враховуючи щире розкаяння та поведінку неповнолітньої, суд приходить до переконання, що неповнолітній ОСОБА_7 , яка вчинила кримінальний проступок на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, а тому її слід звільнити від покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, та застосувати відповідно до ст. 105 КК України один із видів примусових заходів виховного характеру.

Призначаючи вид примусового заходу виховного характеру стосовно ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею діяння, особу винної, умови її проживання та виховання, фактичні обставини справи те, що ОСОБА_7 повністю визнала свою вину, щиро розкаялась у вчиненому, повністю добровільно відшкодувала заподіяні збитки, раніше не судима, по місцю проживання та по місцю навчання характеризується з позитивної сторони, з урахуванням наведеного, приходить до переконання, що ОСОБА_7 слід призначити примусовий захід виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд брата неповнолітньої ОСОБА_5 , жителя с. Шершенівка Чортківського району Тернопільської області строком на 1 рік.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, ст. 447 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від покарання, що передбачене санкцією ч.1 ст. 185 КК України, застосувавши до неї примусовий захід виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд брата неповнолітньої ОСОБА_5 жителя с. Шершенівка Чортківського району Тернопільської області строком на 1 рік.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського Апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом 7- днів.

Суддя - підпис

з оригіналом згідно:

Суддя Підволочиського районного суду

тернопільської області ОСОБА_1