Справа № 185/1940/21
Провадження № 1-кс/185/539/21
22 березня 2021 року м.Павлоград
Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що 14 березня 2021 року до Павлоградського РВП надійшло повідомлення про те, що 14 березня 2021 року, приблизно о 00:10 годині, невідома особа, перебуваючи на перехресті вулиць Центральна та Озерна, м. Павлограда, біля колишнього кафе "Старий Павлоград", відкрито заволоділа мобільним телефоном марки "Орро", вартістю 5 000 грн., який належить ОСОБА_7 .
Слідчий в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі.
Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно є доказом у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт.
Керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на видані 18 березня 2021 року ОСОБА_5 речі, а саме: тряпчані штани синього кольору, кросівки фірми «PUMA», чоловічу куртку чорного кольору.
Накласти арешт, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на видані 18 березня 2021 року ОСОБА_6 речі, а саме: чоловічу куртку чорного кольору з сірими та білими полосами, чоловічі тряпчані штани синього кольору, чоботи (берци) коричневого кольору.
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1