Справа № 331/2348/21
Провадження № 1-кс/331/804/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2021 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД Відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000220, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД Відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000220, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в період часу з початку травня 2020 року по 26.02.2021 року невстановлена особа, використала завідомо підроблений документ, в результаті чого заволоділа частиною нерухомого майна, яке зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з договором купівлі-продажу державного майна шляхом викупу 20.06.2002 року укладеного між Заступником начальника регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області згідно з дорученням - ОСОБА_5 (продавець) та директором ТОВ «ФАРАОН» - ОСОБА_6 (покупець) було передано у власність покупцю нежитлове приміщення АДРЕСА_2 .

При допиті потерпілої ОСОБА_7 , остання пояснила, що вищевказане приміщення АДРЕСА_2 на частковому праві власності на рівних частинах належало її чоловіку ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Після смерті її чоловіка - ОСОБА_6 , ОСОБА_8 неодноразово цікавилась у ОСОБА_7 , що вона буде робити з частиною власності на дане приміщення, яке належало її чоловікові. Після чого у 26.02.2021 р. потерпілій стало відомо, що вищевказане приміщення вже повністю належить ОСОБА_8 та чоловік ОСОБА_7 вже не є власником частини даного приміщення. Як їй стало відомо, що 07.05.2020 р. начебто ОСОБА_6 відчужив свою частину власності на дане приміщення на користь ОСОБА_8 .

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно приміщення АДРЕСА_3 на праві приватної власності в розмірі 1/1 належить ОСОБА_8 .

На теперішній час у органу дізнання виникла необхідність в накладанні арешту на нерухоме майно, а саме, приміщення № 34, літ А-3 в будинку АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_8 з метою забезпечення збереження речового доказу та запобігання можливості його відчуження, у зв`язку з чим дізнавач звернулась до слідчого судді.

Дізнавачв судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд вказаного клопотання без її участі, просила клопотання задовольнити в повному обсязі.
Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання, долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 40-1 КПК України, дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України до заходів забезпечення кримінального провадження відноситься, серед іншого, арешт майна.
Матеріалами провадження встановлено, що в провадженні Підрозділу дізнання Відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000220, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до постанови дізнавача від 07.05.2021 року, нежитлове приміщення № 34, літ А-3, яке розташовано в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000220.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 246101445 від 26.02.2021 року, нежитлове приміщення, підвалу літ. А-3 приміщення 34 будинку АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Так, в своєму клопотанні дізнавач посилається на необхідність забезпечення збереження речового доказу та запобігання можливості його відчуження, тобто фактично вказує на правову підставу закріплену в п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підставі матеріалів, доданих до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту є обґрунтованим, оскільки мета та підстави арешту майна, в рамках зазначеного кримінального провадження, узгоджуються з положеннями частин 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, ненакладення арешту на зазначене нерухоме майно може призвести до можливого його відчуження та порушення прав потерпілого.

З огляду на викладене клопотання дізнавача підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД Відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000220, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , з метою збереження речового доказу та запобігання можливості його відчуження.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1