В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2021 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря: ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2020 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України,проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , обвинувачений у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7
обвинувачений: ОСОБА_6
захисник: ОСОБА_8 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор просить вирок скасувати в частині призначеного покарання з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2020р. остаточно призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
_____________________________________________________________________________
провадження № 11-кп/812/285/21 головуючий у 1 інстанції : ОСОБА_9
категорія ст.185 ч..ч. 2,3 КК України доповідач у апеляц. інстанції : ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2020 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі,
за ч.3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.04.2020, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Прокурор, не оспорюючи висновків суду щодо кваліфікації дій та доведеності вини обвинуваченого, вважає, що вирок підлягає скасуванню, з підстав невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.
Зазначає, що суд першої інстанції у вироку не врахував належним чином дані про особу обвинуваченого, який 7 раз судимий за вчинення корисливих злочинів та злочину у сфері обігу наркотичних засобів. Обвинувачений перебуває на обліку у лікаря-нарколога, у зв`язку з наркотичною залежністю внаслідок зловживання опіоїдами.
Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 скоїв 12 епізодів умисних корисливих злочинів. Вважає, що обвинувачений становить підвищену небезпеку для суспільства.
Окрім того, вважає, що судом безпідставно враховано, як пом`якшуючу покарання обставину щире каяття обвинуваченого.

Узагальнені доводи інших учасників провадження.
В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_8 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вирок суду залишити без змін.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
09.08.2019 року об 11:10 год., ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні магазину «Міда» ТОВ «Свантовіт», що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Лазурна, 16-Д, реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, діючи повторно, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх караність, скориставшись відсутністю уваги з боку працівників магазину «Міда» та сторонніх осіб, викрав зі стелажів товари на загальну суму 519,08 грн. Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ТОВ «Свантовіт» матеріальний збиток на суму 519,08 грн.
Крім того, аналогічним шляхом 09.08.2019 року о 13:20 год., 11.08.2019 року, 12.08.2019 року, 13.08.2019 року, 14.08.2019 року, 15.08.2019 року ОСОБА_6 знаходячись в приміщенні магазину «Міда» ТОВ «Свантовіт», що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Лазурна, 16-Д викрав зі стелажів товарів на загальну суму 2 871, 06 грн.
Крім того, 14.10.2019 близько о 22:58 год., більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ Продукти 408», який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Крилова, 38/2, реалізуючи злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю уваги з боку охорони та сторонніх осіб, діючи повторно, умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав з полиць магазину змінні касети для гоління марки «Gillette Fusion», поміщенні у блістер, у кількості 2 штук, , загальною вартістю 194,58 грн. Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на суму 194,58 грн.
Крім того, 11.12.2019 о 16:46 год., ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні супермаркету «Таврія В» ПП «Таврія Плюс», що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Лазурна, 17, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, діючи повторно, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх караність, скориставшись відсутністю уваги з боку працівників супермаркету «Таврія В» та сторонніх осіб, викрав дві банки шоколадного крему «Нутелла» об`ємом 630 грам, загальною вартістю 233,62 грн, що належать ПП «Таврія Плюс», після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ПП «Таврія Плюс» матеріальну шкоду на суму 233,62 грн.
Крім того, 16.10.2019р. близько о 11:00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи біля кіоску «Сигарети» ФОП « ОСОБА_10 », розташованого на території ринку «Горбачівський» по АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю уваги з боку продавця ОСОБА_11 , через відкрите віконце кіоску, просунув руку всередину, внаслідок чого проник до приміщення вказаного кіоску та із полиці, розташованої під прилавком кіоску, таємно викрав таємну коробку, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 7800 грн. Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши своїми діями ФОП ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 7800 грн.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, які вважали вирок суду законним та обгрунтованим, а апеляційну скаргу прокурора просили залишити без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Фактичні обставини кримінальних правопорушень, які викладені у вироку, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України судом встановлені правильно на підставі досліджених в судовому засіданні доказів і апелянтом не оспорюються.
Враховуючи визначені ст. 404 ч.1 КПК України межі перегляду судом апеляційної інстанції, вирок в цій частині не переглядається.
Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зверталась увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.
Зазначених вимог закону при призначенні покарання ОСОБА_6 судом не дотримано в повній мірі.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_6 вид та міру покарання врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України належить до категорії нетяжких злочинів (ст.185 ч.2 КК України) та тяжкого злочину (ч.3 ст.185 КК України), особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, працює не офіційно, на обліку в психіатричній лікарні не перебуває, перебуває на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері з 2004 року.
Суд врахував сукупність обставин, що характеризують дане кримінальне правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують покарання щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Не є слушними твердження прокурора відносно того, що суд першої інстанції безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 щире каяття, оскільки в обвинувальних актах прокурором зазначена обставина, що пом`якшує покарання щире каяття (т.1 а.п. а.п.14, 48,99).
Окрім того, в судовому засіданні суду першої інстанції прокурор не зазначав про необхідність не визнавати таку обставину пом`якшуючою.

Однак, судом безпідставно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у наближеному до мінімального розмірі, визначеного санкцією ч. 2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі та у мінімальному розмірі, визначеного санкцією ч.3 ст.185 КК України.
Так, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше сім разів судимий за вчинення корисливих злочинів, відбував покарання в установах виконання покарань, після звільнення, не зробив для себе належних висновків і знову вчинив 12 епізодів крадіжок чужого майна, що свідчить про його свідомо обраний шлях життя.
Таким чином, призначене ОСОБА_6 покарання у визначеному судом першої інстанції розмірі суперечить принципу справедливості покарання і не відповідає його меті виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.
З огляду на викладене, вирок в частині призначення покарання підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку.

Враховуючи викладене, оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання підлягає скасуванню на підставі ст.ст.413, 414, 420 КПК України, з ухваленням в цій частині нового вироку, а апеляційна скарга прокурора, задоволенню.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує, що обвинувачений раніше сім разів судимий за вчинення корисливих злочинів та злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, офіційно не працює, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, у зв`язку з наркотичною залежністю в наслідок вживання опіоїдами.
Окрім того, суд апеляційної інстанції враховує обставини справи, а саме скоєння обвинуваченим 12 епізодів умисних корисливих злочинів, що свідчить про те, що обвинувачений, становить підвищену небезпеку для суспільства.
Як обставину, що пом`якшує покарання, суд враховує щире каяття, обставину, що обтяжує покарання не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 більш суворого покарання ніж призначив суд першої інстанції, у межах санкцій ч.ч.2,3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України.
Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та буде сприяти досягненню мети покарання, визначеної у ст. 50 КК України.
Під час апеляційного розгляду до матеріалів кримінального провадження долучено копію вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2020 року , яким ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 9 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.04.2020р., більш суворим, призначеним за даним вироком, остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 9 місяців позбавлення волі (т.3 а.п. 41).
Приймаючи до уваги, що злочини за які ОСОБА_6 засуджено за цим вироком були вчиненні до постановлення вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від14.12.2020, апеляційний суд, відповідно до положень ч.4 ст. 70 КК України та роз`яснень наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», вважає необхідним призначити покарання за сукупністю злочинів за оскаржуваним вироком та вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2020р.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 414, 420, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2020 року відносно ОСОБА_6 в частині призначення йому покарання скасувати та ухвалити новий вирок.
Призначити ОСОБА_6 покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
- за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначити покарання ОСОБА_6 у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2020р. остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
В іншій частині зазначений вирок залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: