Справа №705/3788/15-к
1-в/705/266/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2021 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного 03.12.2015 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного 03.12.2015 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області, обґрунтовуючи його тим, що вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.10.2019 по справі № 705/3788/15-к повернуто речовий доказ власнику, а саме автомобіль «Міцубісі Лансер», д.н.з. НОМЕР_1 . Однак, у вироку не вирішено питання про скасування арешту на вказаний автомобіль. Тому заявник у клопотанні просить скасувати накладений арешт на автомобіль «Міцубісі Лансер», д.н.з. НОМЕР_1 . Заявник зазначає, що всі кошти, які вироком суду зобов`язувалася ОСОБА_4 сплатити потерпілій ОСОБА_5 , виплачено в повному обсязі.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Інші учасники розгляду клопотання в судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.12.2015 з метою забезпечення цивільного позову накладено арешт на автомобіль «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер НОМЕР_1 та заборонено ОСОБА_3 розпоряджатися та користуватися зазначеним автомобілем. Автомобіль передано на штраф майданчик Уманського відділу поліції Головного управління національної поліції у Черкаській області.

Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.10.2020 ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено їй покарання в виді виправних робіт строком на 1 рік, без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», засуджену ОСОБА_4 звільнено від відбування основного покарання за цим вироком. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в розмірі 983,84 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Уманської міської ради кошти за лікування потерпілої ОСОБА_5 в сумі 4200 грн. 61 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Черкаської обласної ради кошти за лікування потерпілої ОСОБА_5 в сумі 5457 грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 15651,77 грн., моральну шкоду у розмірі 10000 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3500 грн.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 26 травня 2020 року вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.10.2020 залишено без змін.

Заявник до матеріалів клопотання долучив постанову головного державного виконавця Уманського МВ ДВС від 08.07.2021 про закінчення виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальної, моральної шкоди та витрат на правову допомогу та посилався на те, що борг погашено в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є, в тому числі, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні.

У такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Пунктом 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013р. № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» встановлено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: визнання доводів особи, яка не була присутня при прийнятті рішення про накладення грошового стягнення, щодо безпідставності застосування такого заходу обґрунтованими. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає; надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Викладені обставини свідчать, про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного 03.12.2015 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області задоволити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 грудня 2015 року на автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1