В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2021 року смт Магдалинівка
Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відео конференції у залі суду в смт Магдалинівка угоду про примирення від 22.01.2021 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000460 від 04 серпня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом, 03 серпня 2020 року приблизно о 19.15 год. водій ОСОБА_4 керуючи технічно справним автомобілем «OPEL VEKTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 10.03.2016 належить останньому, в світлий час доби, по сухому покритті проїзної частини дороги, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, поділеними між собою дорожньою розміткою 1.5 роділу № 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України, здійснював рух в правій смузі руху проїзної частини дороги вул.. Індустріальної в с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області у напрямку м. Кам?янське.

Під час руху по своїй смузі для руху прямої ділянки автомобільної дороги по вул.. Індустріальна в с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, попередньо здійснюючи рух по незначному правосторонньому заокругленні проїзної частини дороги вул.. Індустріальної, яке в наявності за напрямком руху автомобіля «OPEL VEKTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та слідуючи зі швидкістю 50 км/год, яка не перевищує швидкість руху у населеному пункті, водій ОСОБА_4 допустив злочинну недбалість та не виконавши покладені на нього обов`язки як на водія, грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, не діючи таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, які б змушували його порушувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, маючи об`єктивну можливість виявити попереду біля правого краю проїзної частини дороги пішохода ОСОБА_5 , яка розпочала свій рух перетинаючи проїзну частину дороги вул.. Індустріальної, у невстановленому місці зліва на право відносно напрямку руху автомобіля «OPEL VEKTRA», тим самим створивши йому небезпеку для руху, не вжив своєчасно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки зазначеного транспортного засобу, внаслідок чого о 19 год. 15 хв. 03 серпня 2020 року в районі автобусної зупинки, що по вул.. Індустріальній в с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, правою передньою частиною автомобіля «OPEL VEKTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .

Своїми діями ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5., 2.3 та 12.3 Правил дорожнього руху України, де зазначено:
п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими»;
п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ поліції, власника дороги або уповноважений ним орган»;
п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 12.3. « У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення водієм ОСОБА_4 вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди наїздом на пішохода.

Невиконання водієм ОСОБА_4 п. 12.3 Правил дорожнього руху України призвело до настання даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої пішоходу ОСОБА_5 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми правої верхньої кінцівки з вивихом лівого передпліччя в ліктьовому суглобі, садна лівого зап`ясткового суглоба; вивиху лівого передпліччя в ліктьовому суглобі, садна лівого зап`ясткового суглоба; закритої тупої травми правої нижньої кінцівки з закритим розривом внутрішньої основної зв`язки правого колінного суглобу, садна правого гомілково-ступневого суглобу; закритої спинальної травми з переломом поперекового відростка 5-го поперекового хребця; гематоми м`яких тканин потиличної ділянки.

Вищевказані ушкодження виникли від дії тупого предмету (предметів, або при ударі об такий (такі) і могли виникнути в умовах дорожньо-транспортної події, на що вказує характер та локалізація ушкоджень.

За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров`я, строком понад три тижні (більш як 21 день).

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні учасники кримінального провадження підтримали угоду про примирення від 22.01.2021 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , заперечень не надійшло.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення.

Судом встановлено, що потерпілий та обвинувачений досягли угоди про примирення, яку підписали 22.01.2021 року, і підтримали таку в судовому засіданні. У даній угоді сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 286 КК України, яка ніким не оспорюється.

Згідно з умовами угоди про примирення, обвинувачений беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме, в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Враховуючи особу винного, наявність обставин, які пом`якшують покарання (щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину), відсутність обставин, які обтяжують покарання, сторони досягли згоди про визначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, та вважають, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підозрюваному необхідно призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік, та на підставі ст. 75 КК України, просять суд звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з встановленням судом іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведена і його дії кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно до положень ст. ст. 471, 473, ч. ч. 5-7 ст. 474 КПК України.

Обвинувачений та потерпіла у судовому засіданні заявили, що розуміють суть угоди, яка укладається між ними, угода укладена між ними відповідає їх дійсній волі, є добровільною. Підтвердили суду, що угода про примиреня від 22.01.2021 року укладена між ними добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про примирення.

На виконання вимог ст.474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України.

Потерпіла у судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення.

Сторони угоди розуміють наслідки укладення угоди та обмеження щодо оскарження вироку на підставі угоди.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив щодо затвердження угоди про примирення, вважає, що умови угоди про примирення не суперечать нормам КПК України, у даному провадженні може бути укладено та затверджено угоду про примирення, та просив призначити покарання, яке узгоджено сторонами угоди. Особливості оскарження прокурором вироку на підставі угоди про примирення, передбачені ч.3 ст. 394 КПК України, прокурору відомі та зрозумілі.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений і потерпіла, а також свідчать вивчені судом матеріали кримінального провадження. Скарги сторонами під час досудового розслідування не подавались.

Умови угоди відповідають положенням ст.471 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України. Зокрема, не суперечить і вимогам КК України, КПК України узгоджена між сторонами міра покарання за ч. 1 ст. 286 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.286 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Кримінальне провадження щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 477 КПК України, відноситься до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , передбачені ст. 66 КК України, суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, не інкриміновано та судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що угоду про примирення від 22.01.2021 року, укладену та підписану між потерпілою та обвинуваченим слід затвердити, а обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, з призначенням узгодженої сторонами міри покарання, у виді 1 (одного) року обмеження волі, та враховуючи вищевикладене, особу обвинуваченого суд доходить висновку, що на підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 слід звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, за ст. 76 КК України, визначені судом.

Цивільний позов у даному провадженні не заявлено.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження проведено: - судову експертизу технічного стану транспортного засобу №19/104-9/2/1111 від 21.10.2020, витрати на проведення експертизи становлять 1307,60 гривень; - судово транспортно-трасологічну експертизу №19/104-9/2/1138 від 09.10.2020, витрати на яку становлять 1307,60 гривень; - судову-автотехнічну експертизу №19/104-9/2/1323 від 18.11.2020, витрати на яку становлять 1307,60 гривень.
Зазначені процесуальні витрати на проведення експертиз слід стягнути з обвинуваченого в силу ч.2 ст.124 КПК України.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався, підстав для обрання такого до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Арешт на транспортний засіб, накладений на підставі ухвали слідчого судді Петриківського районного суду від 10 серпня 2020 року № 187/1024/20 в кримінальному провадженні застосовано заходи забезпечення кримінального провадження - слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374, 376, 395, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 22.01.2021 року, укладену і підписану між потерпілою ОСОБА_5 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000460 від 04 серпня 2020 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на 1 рік з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 в прибуток держави в рахунок відшкодування витрат за проведення судових експертиз:
- 1307,60 грн. за судову експертизу технічного стану транспортного засобу №19/104-9/2/1111 від 21.10.2020;
- 1307,60 грн. за проведення судово транспортно-трасологічну експертизу №19/104-9/2/1138 від 09.10.2020;
- 1307,60 грн. за проведення судову-автотехнічну експертизу №19/104-9/2/1323 від 18.11.2020.

Накладений ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду від 10 серпня 2020 року у справі № 87/1024/20, арешт на транспортний засіб марки «Опель вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, синього кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 - скасувати.

Після набрання вироком суду законної сили речові докази - автомобіль марки «Опель вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, що зберігається на штраф майданчику Петриківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області повернути власнику або законному володільцю.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього КПК України; 3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1