Справа № 405/5140/21
1-в/405/262/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2021 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Кропивницький клопотання засудженого:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вільшанка Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого; раніше судимого:
?20.10.2000 Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ст. 17 - ч.3 ст. 81, ч.2 ст. 44, ч.3 ст. 81, ст. 42, ст. 45 КК України до 03 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 02 роки та сплатою штрафу у розмірі 680 гривень;
?23.12.2003 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ст. 75 КК України до 03 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 01 рік;
?07.09.2004 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 186, ст. 75 КК України до 04 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 03 роки;
?26.09.2008 Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 186 КК України до 06 місяців арешту;
?30.05.2011 Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 263, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 70 КК України до 05 років позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна. Звільнений 25.07.2014 на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014;
?04.11.2015 Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 185, ст. 75 КК України до 02 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 01 рік 06 місяців;
?27.12.2018 Вільшанським районним судом Кіровоградської області ч.1 ст. 395 КК України до 01 місяця арешту;
?по теперішній справі - 31.07.2019 Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України до 03 років 06 місяців позбавлення волі, -
про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, -
встановив:
засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.
В судовому засіданні засуджений підтримав своє клопотання, просив замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.
Прокурор заперечував проти заміни ОСОБА_5 невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, оскільки поведінка засудженого останнім часом не свідчила, що він став на шлях виправлення.
Представник ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» вирішення клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі залишив на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 № 254-Д-20, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі (п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України). Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
З матеріалів особової справи вбачається, що вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 31.07.2019 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 03 роки 06 місяців (а.о.с. 4-8, Т.1 ч.1).
Початок строку покарання 12.10.2019, кінець строку 12.04.2023. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 01 рік 09 місяців 20 днів строку покарання, призначеного судом за вчинення злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів. На момент розгляду подання залишилося до відбуття 01 рік 08 місяців 10 днів.
Відповідно до досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого за № 254-Д-20 в місцях позбавлення волі ОСОБА_5 перебуває з 15.10.2019, за час відбування покарання допустив 02 (два) порушення встановленого порядку відбування покарання, які на даний час погашені у встановленому законом порядку (а.п.10, а.о.с. 28, 38, Т.1 ч.2), має 3 (три) заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці (а.п. 10, а.о.с. 12, 17, 23, Т.1 ч.2); в Кропивницькому СІЗО перебував з 15.10.2019 - за час перебування в СІЗО порушень встановленого режиму утримання не допускав, заохочень не мав; з 28.10.2019 відбуває покарання в Кропивницькій ВК (№ 6) - за час перебування в установі допустив два порушення встановленого порядку відбування покарання у виді зберігання заборонених речей, за які був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді догани та суворої догани, на даний час стягнення погашені у встановленому законом порядку; з листопада 2019 року по теперішній час засуджений працює в майстерні виготовлення паливних брикетів - проявляє добросовісне ставлення до праці, вчасно виконує покладені на нього завдання, дбайливо ставиться до інструменту та інвентарю, мав сумлінну поведінку, за що тричі заохочений правами начальника установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці (а.п. 12); після отримання заохочення змінив своє ставлення до порядку відбування покарання, не завжди виконував передбачені законом вимоги персоналу установи; стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливість; міру покарання, призначену судом, вважає надто суворою; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом; дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує за призначенням; до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, залучається до робіт без оплати праці; відповідно до п. 5 ст. 118 КВК України засуджений відпрацював 42 години (а.п. 11); відповідно до ст. 126 КВК України до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне; бере участь у виховних заходах, які проводяться в установі; проявляє соціально-корисну активність; бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія»; засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебував; характеризується посередньо (а.п. 9).
Також з особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що на засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання зміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, де ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 14 від 15.07.2021, а.о.с. 54-58, Т.1 ч.2).
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2012 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Однак, клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 не містять достатніх відомостей про те, що засуджений протягом всього часу відбування покарання приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став.
При оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання двічі порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виражалися у виді зберігання заборонених речей, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді догани та суворої догани. При цьому, стягнення були накладені 14.09.2020 та 01.02.2021, та були погашені напередодні розгляду клопотання засудженого, а саме 01.08.2021.
Суд бере до уваги те, що засуджений 3 рази заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці, працевлаштований в майстерні установи, однак, після отримання заохочення змінив своє ставлення до порядку відбування покарання, не завжди виконував передбачені законом вимоги персоналу установи та допустив два порушення порядку відбування покарання, що свідчить, що поведінка засудженого не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ч.1 ст. 118 КВК України засуджені до позбавлення волі повинні працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.
З матеріалів подання вбачається, що засуджений ОСОБА_5 дійсно займався суспільно-корисною працею з листопада 2019 року по теперішній час засуджений працює в майстерні виготовлення паливних брикетів, згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучався до двохгодинних відпрацювань без оплати праці по благоустрою місць позбавлення волі та за весь час відбування покарання відпрацював 42 години (а.п. 11, 12).
З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, який раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисний тяжкий злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинив умисний злочин, за який його було засуджено до позбавлення волі, відбув половину строку покарання, призначеного йому судом, за вчинення умисного тяжкого злочину, має позитивне ставленням до праці, однак його поведінка, як процес виправлення та перевиховання, не є послідовною та взірцевою.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 положень статті 82 КК України, а отже, в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
постановив:
в задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі відмовити.
Копію ухвали суду направити до ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» для відома та вручення засудженому ОСОБА_5 .
Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Суддя ОСОБА_7