Справа № 576/712/21
Провадження № 1-кп/576/140/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

їх законних представників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представника служби у справах дітей ОСОБА_10

представника ювенальної превенції ОСОБА_11

психолога ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Глухові кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Глухів, Сумської області, українець, громадянин України, учень 9 класу Глухівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

- за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Глухів, Сумської області, українець, громадянин України, учень 8 класу Глухівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

- за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Глухів, Сумської області, українець, громадянин України, учень 8 класу Глухівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий

- за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

04 березня 2021 року близько 21 години 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 разом з неповнолітнім ОСОБА_13 , перебуваючи в магазині «Продукти-878» ТОВ «АТБ-маркет», розташованому за адресою: Сумська область, м. Глухів, вул. Терещенків 28А, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, зі стелажу з лікеро-горілчаними виробами зазначеного магазину таємно, умисно викрали дві пляшки лікеру «Jagermeister» 0,5 л. вартістю 344 грн. 50 коп., за одну пляшку, на загальну суму 689 грн. 00 коп.. З викраденим майном покинули місце скоєння злочину, чим завдали магазину «Продукти - 878» ТОВ «АТД-маркет» матеріальної шкоди на вказану суму.

Окрім цього, 05 березня 2021 року близько 11 години 50 хвилин ОСОБА_4 діючи повторно з неповнолітнім ОСОБА_6 , перебуваючи в магазині «Продукти-878» ТОВ «АТБ-маркет», розташованому за адресою: Сумська область, м. Глухів, вул. Терещенків 28А, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, зі стелажу з лікеро-горілчаними виробами зазначеного магазину таємно, умисно викрали пляшку лікеру «Sheridans» 0,5 л. вартістю 571 грн. 50 коп., яку ОСОБА_6 поклав до задньої кишені куртки ОСОБА_14 . Після чого не розрахувавшись пройшовши повз каси покинули приміщення магазину.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відразу повернувшись до магазину, звідки тим же способом, викрали ще одну пляшку лікеру «Sheridans» 0,5 л. вартістю 571 грн. 50 коп., яку ОСОБА_4 сам поклав собі до задньої кишені куртки, а ОСОБА_6 прикривав його собою.

З викраденим майном покинули місце скоєння злочину, чим завдали магазину «Продукти - 878» ТОВ «АТБ-маркет» матеріальної шкоди на загальну суму 1143 грн. 00 коп..

Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кожен окремо свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною другою статті 185 КК України визнали повністю та надали свідчення про те, що дійсно за вказаних в обвинувальному акті обставинах скоїли крадіжку вказаного майна. Зокрема ОСОБА_4 пояснив, що у нього є знайомий ОСОБА_15 , якому він був винен за пошкоджений мопед, і якого він 04 березня 2021 року зустрів. Так, останній в якості погашення боргу вмовив його викрасти алкоголь з магазину АТБ, на що він погодився, а тому разом з ОСОБА_5 зайшли в АТБ, звідки викрали дві пляшки лікеру, які ж одразу віддали ОСОБА_16 . Таким же чином 05 березня 2021 року він же разом з ОСОБА_17 , якого ОСОБА_15 вмовив вчинити крадіжку, з магазину АТБ вкрали дві пляшки лікеру, які також віддали ОСОБА_18 . В скоєному щиро кається та запевняє, що такого в подальшому вчиняти не буде.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив покази ОСОБА_19 та пояснив, що дійсно ОСОБА_15 вмовив їх вчинити крадіжку детально пояснюючи, як правильно вкрасти алкоголь з магазину АТБ. Аналогічні покази надав обвинувачений ОСОБА_6 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 185 КК України і дії ОСОБА_4 кваліфікує як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене неповнолітнім обвинуваченим суд враховує, що відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до п. 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей» прикладом якнайкращого забезпечення інтересів дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей- правопорушників.

В п. 23.2 Рекомендацій СМ/Rec (2008) 11 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Про європейські правила стосовно неповнолітніх правопорушників, щодо яких застосовуються санкції або заходи», зокрема наголошується, що перевагу слід надавати таким санкціям та заходам, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню збитків, завданих правопорушенням, яке вчинила неповнолітня особа.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги ст.50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх, передбачені розділом ХV КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд може застосувати один або декілька примусових заходів виховного характеру, передбачених ч. 2 ст.105 КК України.

Згідно п. 16 роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх», суд приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст.373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Таким чином, вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене неповнолітньому ОСОБА_4 за вчинені кримінальні правопорушення суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчинених злочинів, які належать до нетяжких злочинів, розмір завданої злочином майнової шкоди, особу обвинуваченого, який характеризується задовільно, являється неповнолітнім, учень 9 класу ЗОШ І-ІІІ ст. № 6 де характеризується посередньо, має задовільний стан здоров`я, постійне місце проживання.
Також суд враховує, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину обвинуваченим, добровільне відшкодування шкоди, а також вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці, що відповідно до статті 66 КК України є пом`якшуючими покарання обставинами, а також відсутність передбачених статтею 67 КК України обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого неповнолітнім ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке є злочином невеликої тяжкості, обставини його вчинення, дані про особу неповнолітнього обвинуваченого який характеризуються посередньо, проживає разом з матір`ю, має належні умови проживання. Відповідно до соціально-психологічної характеристики обвинуваченого з досудової доповіді представник сектору пробації на основі наявних матеріалів визначив ризик вчинення повторного правопорушення обвинуваченим, як низький, а його виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі.

За таких обставин, згідно з вимогами ч. 1 ст. 105 КК України, а також ч. 3 ст. 497 КПК України, суд дійшов висновку про можливість звільнення від покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , який вперше обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому, висловив впевнення не вчиняти у майбутньому злочинів та застосування до нього примусових заходів виховного характеру.

Вирішуючи питання про вид заходу виховного характеру, перелік яких визначений ч. 2 ст.105 КК України, суд вважає, що найбільш ефективним та таким, що забезпечить позитивний виховний вплив, буде примусовий захід виховного характеру, передбачений п. 3 ч. 2 ст.105 КК України у виді передачі під нагляд матері та врахувавши положення ст.497 КПК України, звільнити його від призначеного покарання.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належить до нетяжких злочинів, розмір завданої злочином майнової шкоди, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, являється неповнолітнім, учень 8 класу ЗОШ І-ІІІ ст. № 6 де характеризується позитивно, має задовільний стан здоров`я, постійне місце проживання, повноцінний склад сім`ї. Також суд враховує, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину обвинуваченим, а також вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці, що відповідно до статті 66 КК України є пом`якшуючими покарання обставинами, а також відсутність передбачених статтею 67 КК України обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого неповнолітнім ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке є злочином невеликої тяжкості, і який вчинено вперше, обставини його вчинення, дані про особу неповнолітнього обвинуваченого який характеризуються позитивно як за місцем проживання так і навчання, проживає разом з батьками та старшим братом, має належні умови проживання. Відповідно до соціально-психологічної характеристики обвинуваченого з досудової доповіді представник сектору пробації на основі наявних матеріалів визначив ризик вчинення повторного правопорушення обвинуваченим, як низький, а його виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі.

За таких обставин, згідно з вимогами ч. 1 ст. 105 КК України, а також ч. 3 ст. 497 КПК України, суд дійшов висновку про можливість звільнення від покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , який вперше обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому, висловив впевнення не вчиняти у майбутньому злочинів та застосування до нього примусових заходів виховного характеру.

Вирішуючи питання про вид заходу виховного характеру, перелік яких визначений ч. 2 ст.105 КК України, суд вважає, що найбільш ефективним та таким, що забезпечить позитивний виховний вплив, буде примусовий захід виховного характеру, передбачений п. 3 ч. 2 ст.105 КК України у виді передачі під нагляд батьків та врахувавши положення ст.497 КПК України, звільнити його від призначеного покарання.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_6 за вчинене кримінальне правопорушення суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належить до нетяжких злочинів, розмір завданої злочином майнової шкоди, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, являється неповнолітнім, учень 8 класу ЗОШ І-ІІІ ст. № 2 де характеризується посередньо, має задовільний стан здоров`я, постійне місце проживання. Також суд враховує, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину обвинуваченим, а також вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці, що відповідно до статті 66 КК України є пом`якшуючими покарання обставинами, а також відсутність передбачених статтею 67 КК України обставин, які обтяжують покарання.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого неповнолітнім ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке є злочином невеликої тяжкості, і який вчинено вперше, обставини його вчинення, дані про особу неповнолітнього обвинуваченого який характеризуються позитивно за місцем проживання, проживає разом з матір`ю та сестрою, має статус напівсироти у зв`язку зі смертю батька, має належні умови проживання. Відповідно до соціально-психологічної характеристики обвинуваченого з досудової доповіді представник сектору пробації на основі наявних матеріалів визначив ризик вчинення повторного правопорушення обвинуваченим, як низький, а його виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі.
За таких обставин, згідно з вимогами ч. 1 ст. 105 КК України, а також ч. 3 ст. 497 КК України, суд дійшов висновку про можливість звільнення від покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , який вперше обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому, висловив впевнення не вчиняти у майбутньому злочинів та застосування до нього примусових заходів виховного характеру.
Вирішуючи питання про вид заходу виховного характеру, перелік яких визначений ч. 2 ст.105 КК України, суд вважає, що найбільш ефективним та таким, що забезпечить позитивний виховний вплив, буде примусовий захід виховного характеру, передбачений п. 3 ч. 2 ст.105 КК України у виді передачі під нагляд матері та врахувавши положення ст.497 КПК України, звільнити його від призначеного покарання.
Враховуючи вищевказані обставин справи суд дійшов до переконання, що саме такий вид примусового заходу виховного характеру буде необхідним, достатнім і найбільш ефективним для виправлення неповнолітніх та попередження вчинення нових злочинів.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченим не обирати.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 368, 370, 373, 374, 392, 393, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 185 КК України.

Звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 на підставі ч. 1 ст. 105 КК України від покарання без визначення його виду і розміру із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_7 , строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України.

Звільнити неповнолітнього ОСОБА_5 на підставі ч. 1 ст. 105 КК України від покарання без визначення його виду і розміру із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд батьків ОСОБА_20 та ОСОБА_9 , строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України.

Звільнити неповнолітнього ОСОБА_6 на підставі ч. 1 ст. 105 КК України від покарання без визначення його виду і розміру із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_8 , строком на 1 (один) рік.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченим не обирати.

Речові докази дві пляшки лікеру «Sheridans» 0,5 л. повернути магазину «Продукти - 878» ТОВ «АТД-маркет».

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Глухівський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя ОСОБА_1