Справа № 945/1650/20
Провадження №1-кп - 945/214/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" березня 2021 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000802 від 05.08.2020 р. про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Одрадівка Херсонської області, громадянка України, з повною середньою освітою, одруженої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимої.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

17.06.2016 року ОСОБА_4 уклала контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб солдатського складу строком до закінчення особливого періоду, або до оголошення рішення про демобілізацію.

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 151 від 17.06.2016 року ОСОБА_4 зарахована до списків особового складу частини, поставлена на всі види забезпечення зазначеної військовий частини та призначено на посаду курсанта.

В подальшому н аказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 06.08.2016 року № 182-РС ОСОБА_4 призначено на посаду кухара військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

Згідно наказу командира ві1йськової частини польова пошта НОМЕР_2 від 23.09.2016 року №267 ОСОБА_4 призначено на посаду кухара господарчого відділення взводу матеріального забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 19.05.2017 року № 139 ОСОБА_4 прибула зі щорічної відпустки за 2017 рік та приступила до виконання службових обов`язків в місці дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 .

06.06.2017 року о 08год.00хв., ОСОБА_4 діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явилась без поважних причин вчасно на військову службу до військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується на території НОМЕР_3 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, а саме перебувала за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, яка самовільно залишила місце служби.

09.10.2020 року ОСОБА_4 добровільно з`явилась до військової прокуратури Миколаївського гарнізону чим припинила вчиняти злочин та повідомила про себе.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю, та підтвердила обставини викладені у обвинувальному акті. Щиро кається у скоєному.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, обвинувачена, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_4 доведеною, а її дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 407 КК України за ознаками: самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обираючи міру покарання обвинуваченій, суд враховує особу обвинуваченої, яка не судима, її відношення до скоєного злочину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаялась, позитивно характеризується за місцем служби та мешкання, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, слід прийти до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст.75 КК України слід звільнити її від відбування покарання з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Суд вважає, що обрана обвинуваченій міра покарання буде необхідною і достатньою для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 ввизнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1

23.03.2021