Справа № 175/795/21
Провадження № 1-кп/175/49/21
Вирок
Іменем України

10 березня 2021 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

а також потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження №0000028 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Бородаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_5 11.01.2021, приблизно о 22 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за своїм місцем мешкання, а саме у приміщенні буд. АДРЕСА_2 , де вживав спиртні напої разом із своїм знайомим ОСОБА_7 .

Під час сумісного вживання алкоголю внаслідок агресивної поведінки ОСОБА_7 , між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , наніс останньому один удар долонею правої руки в обличчя, від якого останній упав на підлогу у гостинній кімнаті.

Після чого ОСОБА_5 , продовжуючи вчиняти злочин, наніс ОСОБА_7 , який знаходився на підлозі гостинної, правою рукою та правою ногою, без взуття, не менше 9 ударів у ділянку голови, не менше одного удару у ділянку шиї, не менше 3-х ударів у ділянку тулубу, не менше 15 ударів у ділянку верхніх кінцівок, не менше 8 ударів у ділянку правої нижньої кінцівки.

В результаті завданих ОСОБА_5 ударів, ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла, яка супроводжувалася внутрішньочерепною травмою, тупою травмою грудної клітини та черева (переломами ребер, пошкодження органів та тканин). Зазначені тілесні ушкодження відносяться до категорії Тяжких тілесних ушкоджень (відповідно до Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», п.п. 2.1. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень) та знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті.

Смерть ОСОБА_7 настала у лікарні 13.01.2021 року від сумісної тупої травми тіла, яка супроводжувалася внутрішньочерепною травмою, тупою травмою грудної клітини та черева (переломами ребер, пошкодження органів та тканин), і ускладнилася розвитком шоку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав і пояснив, що закінчив 9 класів, потім здобув професію електрозварювальника, останній час працював на новій пошті. 12 січня 2021 року близько 07:00 години ранку він знаходився дома, де до нього прийшов ОСОБА_8 разом зі своїм братом ОСОБА_9 , які знаходились у нетверезому стані, з приводу крадіжки мобільного телефону. Близько 9:00 години він знову пішов до свого сусіда ОСОБА_10 , де той у своїй квартирі запропонував йому випити горілку, на що він погодився. Через деякий час ОСОБА_11 приніс ще одну пляшку горілки, яку вони розпили, та розійшлись по домівкам.

У вечорі він запропонував ОСОБА_12 піти до нього додому, де його співмешканка ОСОБА_13 щось приготує.Близько 22:00 знаходячись разом із ОСОБА_14 вони розпивали горілку. В ході вживання горілки співмешканка ОСОБА_15 , зробила зауваження, про те, що досить пити на що ОСОБА_8 почав висловлюватись нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_15 та його сина ОСОБА_16 ОСОБА_17 .М щоб не провокувати ОСОБА_8 вийшла на двір зачинити сарай, а син пішов в кімнату. В ході словесного конфлікту він наніс удар в обличчя ОСОБА_8 , та від отриманого удару він впав зі столу на підлогу. Після він підійшов до ОСОБА_12 та почав наносити удари правою ногою по голові та по ребрах, тулубу та в плече. В цей час в будинок зайшла його цивільна дружина і відтягла його від ОСОБА_18 цілому він наніс йому не менше 20 ударів більшість із яких ногою.

Після того як ОСОБА_15 їх розборонила, він пішов до сусіда ОСОБА_19 та викликав швидку допомогу та поліцію. Просив суд врахувати щире каяття, та суворо не карати.

Крім повного визнання своєї провини обвинуваченим. Його провина підтверджена поясненнями свідка, потерпілої.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що з обвинуваченим не знайома, 12 січня 2021 року їй зателефонував знайомий її померлого брата ОСОБА_8 і повідомив про те, що стався конфлікт і наразі її брат у лікарні в реанімації. У вечері того дня вона з мамою поїхали до лікарні, однак побачити брата і поспілкуватись з ним не мала можливості він був непритомний. Наступного дня по приїзду до лікарні їй було повідомлено, що брат помер. Її брат не зловживав алкогольними напоями, а лише іноді випивав. Просила суд суворо покарати обвинуваченого.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_20 ,полвідомила, що вона 11 січня 2021 року вона перебувала вдома разом із сином, де близько о 20 годині вечора її цивільний чоловік ОСОБА_21 прийшов додому із сусідом ОСОБА_22 . Вони були в стані алкогольного сп`яніння і чоловік попросив нагодувати сусіда. Під час вечері вони знову вживали алкогольні напої, де у її чоловіка із сусідом виник словесний конфлікт під час якого ОСОБА_23 почав нецензурно лаятись і на її зауваження не реагував. Вона закривши двері пішла на подвір`я. Близько через 15 хвилин повернувшись у дім побачила, що ОСОБА_14 лежить на підлозі біля двері, а її чоловік ОСОБА_24 наносить йому удари правою ногою без взуття по голові та тулубу. Вона почала відтягувати чоловіка, і відразу сказала щоб той йшов до сусіда та викликав швидку і поліцію. Через який саме час приїхала швидка та поліція не пам`ятає тому як часів у них не було, а телефони було розряджені. Її чоловік ОСОБА_24 чекав поліцію вже вдома.

Підстав сумніватися в правдивості наведених вище показань свідка, яка судом попереджена про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України, судом не встановлено.

Провина обвинуваченого також підтверджена письмовими доказами, а саме матеріалами кримінального провадження №0000028:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого 12 січня 2021 року до Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 12 січня 2021 року за адресою: буд. АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , на ґрунті образ, спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження гр. ОСОБА_7 (а.с.к.п.1);

- рапортом від 12 січня 2021 року зареєстрованим №501, згідно якого 12 січня 2021 року о 00.52 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 6 МЛ повідомляє: невідомі побили ОСОБА_25 , діагноз: полі травма, неконтактний, перебуває у реанімації (а.с.к.п.6);

- протоколом огляду місця події від 12 січня 2021 та фото таблиці до нього, із яких вбачається об`єктом огляду, є будинок, за адресою: АДРЕСА_2 . Вхід у будинок здійснюється, через металеві двері, врізаний замок у неробочому стані, друга двері дерев`яна, без замку, без пошкоджень. Проходячи у коридор в якому з ліва, є полиця з посудом, речами, харчами. Проходячи у право, є дерев`яне вікно, без пошкоджень, біля вікна, є шафа, напроти, є газовий балон, коробки, речі. Проходячи у право, є металеві двері з врізаним замком, без пошкоджень. Проходячи через двері, є кухня з ліва, є дерев`яні двері, без замку, без пошкоджень, холодильник, дерев`яний отвір у санвузол. В санвузлі з ліва, є унітаз, батарея, душева з права разом з мисками. Виходячи із санвузла, є раковина з краном, тумба, дерев`яне вікно, без пошкоджень, біля вікна, є пральна машина. Проходячи у право, є стіл з посудом. Проходячи у право, є дерев`яні двері, без замку, без пошкоджень, яка веде у кім № НОМЕР_1 . З ліва, є 2 пластикові вікна, без пошкоджень, біля дверей, є 1 та 2 колонка з речами, біля колонок, є 2 стільця, стіл, ялинка. Проходячи у право, є ліжко в кількості 2 штук, за ліжком, є стіл, цеглова пічка, біля пічки, є відра над відрами, є полиця 2 штуки, де над першою, верхньою полицею, є телевізор. Відеоспостереження відсутнє. (а.с.к.п.8-17);

- довідкою міської клінічної лікарні від 12 січня 2021 року, згідно якої у ОСОБА_7 діагностовано закрита травма грудної клітки, переломи ребер, розрив печінки. (а.с.к.п.18);

- протоколом слідчого експерименту від 12 січня 2021 року із відеозаписом до нього, де у присутності понятих за участю ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_4 , та свідка ОСОБА_20 обвинувачений показав обставини вчинення злочину та тілесних ушкоджень ОСОБА_26 (а.с.к.п.43-45);

- протоколом огляду трупа, де за участю понятих ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , спеціаліста лікаря ОСОБА_29 проведено огляд трупа із якого вбачається, що в приміщенні коридору реанімаційного відділення КНП «МКЛ №6 ДМР» на каталці було огляну труп ОСОБА_7 , з тілесними ушкодженнями які спричинили його смерть. (а.с.к.п.47-48);

- висновком судово-медичної експертизи № 107/58-Е від 22 січня 2021 року, згідно якого у трупа виявлено: сумісну тупу травму тіла синець на обох повіках лівого ока з садном у зовнішнього кута ока з переходом на ліву виличну ділянку, синець у виличній ділянці ліворуч з переходом на щічну ділянку, і внутрішньошкіряний крововилив у лобній ділянці ліворуч з переходом на тім`яну ділянку ліворуч з садном у тім`яній ділянці ліворуч, внутрішньошкіряний крововилив у лобній ділянці праворуч з переходом на скроневу ділянку праворуч та тім`яну ділянку праворуч з садном у скроневій ділянці праворуч, садно у тім`яній ділянці праворуч, 3 синця по передній та внутрішній поверхнях правого передпліччях у середній та нижній третинах з садном, синець на тильній поверхні правої кисті у проекції 2-3 п`ясних кісток з переходом ні проксимальній фаланги 2 та 3 пальців та середню фалангу 2 пальця, численні синці на лівій верхній кінцівці (не менше 8) - по передній поверхні проекції лівого плечового суглобу, по задній поверхні лівого плеча у середній третині, по передній поверхні лівого плеча середній третині, у проекції лівого ліктьового суглобу по внутрішній поверхні, по передні та внутрішніх поверхнях лівого передпліччя у всіх третинах, на тлі синця по передні поверхні лівого плеча у середній третині 2 садна, садно по задній поверхні у проекції лівого ліктьового суглоба, 2 синця по тильній поверхні лівої кисті у проекції всіх фаланг 1 пальці та у проекції 2-5 п`ясних кісток з переходом на всі фаланги 2 і 3 пальців та проксимальну фалангу 4 пальця, внутрішньошкіряний крововилив на лівій бічній поверхні тулуба в проекції лопатки до ості клубової кістки з переходом на задню поверхню тулуба ліворуч-синці на правій нижній кінцівці - по зовнішній поверхні правої гомілки у проекції гомілково-ступневого суглобу (1), по передній поверхні правої гомілки у проекції гомілково-ступневого суглобу (2) та у проекції 1-ї плюсневої кістки по тильній та внутрішній поверхнях (1); товщі м`яких покривних тканин голови крововиливи у лобній ділянці праворуч (1), тім`яній ділянці праворуч (2), у скроневій ділянці праворуч (1), у тім`яній ділянці ліворуч (1) у лобній ділянці ліворуч (1), скроневій ділянці ліворуч (1), потиличній ділянках праворуч п ліворуч (2); численні крововиливи у скроневі м`язи праворуч та ліворуч; під м`яким мозковими оболонками крововиливи у лівій лобній частці, лівій тім`яній частці, у лівій потиличній частці та в правій скроневій частці; у нижній частці лівої легені численнії дефекти плеври та тканини (розриви), також мається темно-червоний великовогнищевигі крововилив у верхній частці лівої легені (гістологічно - дефект (ушкодженні щілиноподібної форми з порушенням цілісності вісцеральної плеври, з масами еритроцитів лейкоцитів, фібрина у просвіті дефекту, розповсюджені ділянки інтраальвеолярних крововиливів, набряк, інтраальвеолярний та міжутній, масивні поля дисателектазів, проя фібринозного плеврита у маркованому матеріалі лівої легені з місця переломів ребер; у плевральній порожнині темно-червона рідка кров та темно-червоні дрібні блискучі згортки крові, у об`ємі близько 100 мл; на правій частці печінки по передній поверхні дефеї (розрив) капсули та тканини, навколо крововиливи під капсулу (гістологіно щілиноподібний дефект (ушкодження) з порушенням цілісності капсули, субкапсульна гематома, з вираженою запальною реакцією у стінках дефекту без зв`язку з ним, маси еритроцитів на поверхні капсули в зоні дефекту, прояви фібринозне перитоніта у об`єкті печінки); у черевній порожнині близько 100 сукровичної червоної рідини; на діафрагмі численні темно-червоні крововиливи, накладання еритроцитів та фібрі на поверхні мезателію діафрагми); у шкірі та підшкірній клітковині правої гомілки зовнішній та внутрішній поверхнях у всіх третинах крововиливи (не менше 6); крововилив у м`які тканини у ділянці правої лопатки; масивний темно-червоний крововилив по зал поверхні тулуба посередині та ліворуч з переходом на ліву бічну поверхню тулубу, крововилив по задній поверхні у проекції 3-7 хребців шийного відділу; уламкові переломи 6-10-го ребер ліворуч по лопатковій та задньо-пахвовій лініях, з відходженням пристінкової плеври та легені (переломи прямі), ці переломи з ушкодженням парієнтальної плеври та тканини лівої легені, переломи 11-го та 12-го ребер по біляхребтовій лінії (переломи прямі), навколо всіх переломів численні крововиливи у м`які тканини та крововиливи у компактну речовину ребер, середньо-ключичній лінії темно-червоний крововилив у м`які тканини, з лівої бічної поверхні тулубу з ділянки перелому ребер ліворуч, у лівому скроневому м`язах. Недокрів`я судин головного мозку, міокарда, печінки, селезінки; під епікардом у товщі сосочкових м`язів крововиливи у вигляді «язиків полум`я».

Збільшення розмірів серця, серце зів`яле на дотик, із заокругленою верхівкою, значно кладене жировою тканиною, порожнини серця розширені; периваскулярний ліпоматоз та ердіосклероз, помірна гіпертрофія міокарда, ділянки хвилястої деформації кардіоміоцитів; виражена центролобулярна дрібнокраплева жирова дистрофія печінки; нерівномірно виражений автоліз дослідженого матеріала.

Виявлені при судово-медичній експертизі трупа тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла виникли за деякий час до настання смерті, можливо у період часу вказаний у обставинах, у короткий проміжок часу, від дії тупого предмету предметів) чи о такий (такі), у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень (відповідно до Наказу №6 Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», п.п. 2.1. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень), знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті.

Кількість травмуючих дій у ділянку голови не менше 9, у ділянку шиї не менше 1, у ділянку тулуба не менше 3, у ділянки верхніх кінцівок не менше 15, у ділянку правої нижньої кінцівки не менше 8.

У момент спричинення тілесних ушкоджень постраждалий розташовувався таким чином, що частини його тіла, на яких у подальшому було виявлено тілесні ушкодження, були доступні для дії травмуючого предмету (предметів).

Характер, кількість та локалізація тілесних ушкоджень на різних площинах тіла постраждалого виключають можливість спричинення їх в наслідок дії власної руки.

Смерть ОСОБА_7 настала від сумісної тупої травми тіла, яка супроводжувалася внутрішньочерепною травмою, тупою травмою грудної клітини та черева (переломами ребер, пошкодження органів та тканин), і ускладнилася розвитком шоку, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа та додаткових методів дослідження.

За життя постраждалий хворів на кардіоміопатію невизначеного ґенезу, з якого часу хворів встановити не мається можливим.

Будь які тілесні ушкодження, які можливо було би розцінити як сліди волочіння, при судово-медичній експертизі трупа не виявлені. (а.с.к.п.78-85);

- протокол слідчого експерименту від 03 лютого 2011 року із відеозаписом до нього, де у присутності понятих за участю ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_4 , та спеціаліста ОСОБА_30 , обвинувачений показав механізм нанесення ударів.(а.с.к.п.118-120);

- висновком судово-медичної експертизи №107/93-Е від 08 лютого 2021 року із якого вбачається, що враховуючи характеристики, кількість і локалізацію тілесних ушкоджені виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , механізм їх спричинення, дані обставини справи та показання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виключено, що виявлені при судово-медичній експертизі трупа вище зазначені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла, могли утворитися за умов механізму їх утворення, на які вказав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під проведення слідчого експерименту від 03.02.2021 р. При судово-медичній експертизі трупа встановлено, що кількість травмуючих дій у ділянку голови складає не менше 9, у ділянку шиї - не менше 1, у ділянку тулуба - не менше 3, у ділянки верхніх кінцівок - менше 15, у ділянку правої нижньої кінцівки не менше 8. (а.с.к.п.125-131);

- висновком судово-психіатричної експертизи № 45 від 12 лютого 2021 року згідно якого

ОСОБА_5 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждав і у теперішній час також не страждає. У період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У теперішній час він також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.с.к.п.135-137);

Дослідивши висновки вищевказаних експертиз, суд приходить до висновку, що вони відповідають вимогам кримінального-процесуального законодавства, яке регламентує проведення цих експертиз, є належно вмотивованими, даними на підставі повного вивчення матеріалів справи.

Аналізуючи зібрані в кримінальному провадженні докази в своїй сукупності, у суду немає підстав сумніватися в достовірності вищевказаних висновків проведених у справі експертиз, оскільки вони проведені з дотриманням встановленого процесуального порядку, компетентними фахівцями, що володіють спеціальними знаннями для вирішення постановлених перед ними питань і мають тривалий стаж експертної роботи, експертні висновки не суперечать іншим, зібраним по справі доказам, є науково обґрунтованим.

Наведені докази, які є належними, допустимими і достовірними, повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч.ч. 1, 2 ст. 84 КПК України).

Частиною 1 статті 94 КПК України встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року та «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів, суд як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

При цьому суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

У ході судового розгляду суд дійшов до висновку про те, що докази, на яких ґрунтується обвинувачення є належними та достатніми, надають інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування.

Таким чином, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд суду сторонами, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши надані докази стороною обвинувачення, давши їм оцінку згідно з вимогами ст.94 КПК України, суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, і його дії кваліфікує за ч.2 ст.121 КК України, що виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть ОСОБА_7 .

Про це свідчать встановлені конкретні обставини, логіка розвитку подій, покази свідка, висновки проведених експертиз.

Cуд вважає, що посилання обвинуваченого про те, що він намагався заступитись за дружину та сина, оскільки ОСОБА_7 виражався на їх адресу нецензурно лайкою, спрямовані на можливість уникнення суворого покарання за вчинення злочину. Також під час допиту обвинувачений повідомив, що вживав в той день і вечір спиртні напої, а саме горілку.

Так, у відповідності до припису ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Докази, покладені в основу вироку, були зібрані з дотриманням процесуального законодавства, а тому розцінюються судом як допустимі.

Суд не посилається у вироку та не оцінює інші матеріали кримінального провадження, досліджені за письмовим клопотанням прокурора, оскільки даних щодо предмету доказування вони не містять.

Аналіз усіх доказів по справі дає суду підстави для висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та про необхідність призначення покарання, передбаченого законом.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 50 КК України).

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує те, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує особу винного, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, має на утриманні неповнолітню дитину, його відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують його покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, позицію органу обвинувачення, думку потерпілої ОСОБА_6 , яка наполягала на суворому покаранні, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах передбаченого законом строку.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Суд не вбачає підстав для застосування ст.69 КК України навіть не зважаючи на наявність даних про особу обвинуваченого, який має на утриманні малолітню дитину, оскільки ця обставина не знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер та грубість вчинених ним дій, які не здатні зменшити негативні наслідки скоєного діяння, внаслідок якого спричинено смерть особи.

Приймаючи рішення про призначення ОСОБА_5 покарання на строк, який в судових дебатах просив прокурор, серед іншого, враховує, що відповідно до ст. 3 Загальної Декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років.

Строк покарання обчислювати з моменту затримання відповідно до протоколу згідно ст.208 КПК України, а саме від 12 січня 2021 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000028, а саме: чотири паперові конверти в середині яких знаходяться зразки крові ОСОБА_5 , осади з об`єктів 3,4, нігтьові зрізи ОСОБА_5 , залишки змивів з обох рук ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченою у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1