Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
смт. Романів 9 березня 2021 року
Одразу після цього, ОСОБА_6 в групі з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, спричинивши тілесні ушкодження ОСОБА_11 та пасажиру автомобіля «Фольцваген Транспортер» ОСОБА_10 . При цьому, ОСОБА_7 ліктем розбив скло дверей цього транспортного засобу навпроти водія, а ОСОБА_8 , взявши ОСОБА_11 за верхній одяг, витягнув його з автомобіля та в групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 нанесли чисельні удари ногами та руками по тілу ОСОБА_11 , спричинивши йому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, підшкірних крововиливів тім`яної та скроневої ділянки голови, гематоми обох орбіт, множинних синців, садна обличчя, тулуба справа, крововиливів верхніх і нижніх кінцівок.
Не припиняючи хуліганських дій, ОСОБА_6 , знаходячись поблизу дверей автомобіля «Фольцваген Транспортер» навпроти пасажира, безпричинно, по черзі правою та лівою ногою наніс два удари по голові та тулубі ОСОБА_10 , який знаходився на асфальтобетонному покритті зазначеної автомобільної дороги, спричинивши йому легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді перелому кісток носа.
Після заподіяння ОСОБА_11 та ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , розуміючи протиправність своїх дій, сів за кермо автомобіля «Фольцваген Транспортер» державний номерний знак НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_11 , та незаконно, без дозволу власника даного транспортного засобу, використовуючи ключ, який знаходився в замку запалення, запустив двигун цього автомобіля та поїхав по автомобільній дорозі в напрямку с. Авратин Любарського (нині Житомирського) району Житомирської області, де приблизно через 50 м залишив цей автомобіль на проїзній частині.
1 березня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. Також під час судового засідання захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , та захисник ОСОБА_13 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , заявили клопотання про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. В обгрунтування клопотань захисники вказали, що з моменту скоєння інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень минуло понад п`ять років, останні не ухилялися від досудового розслідування або суду, нового кримінального правопорушення не вчинили.
Обвинувачені клопотання своїх захисників підтримали, проти закриття кримінального провадження та звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не заперечили.
Прокурор проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності також не заперечив.
Суд, вислухавши думку інших учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.
Відповідно до частини 4 статті 286 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно пункту 1 частини 2 статті 286 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Пунктом 3 частини 1 статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.
Відповідно до частини 2 статті 44 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом.
На виконання вимог статті 285 КПК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.
Кримінальні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 296, частиною 1 статті 289 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , згідно із статтею 12 КК України є нетяжкими злочинами, за вчинення яких передбачене максимальне покарання у виді п`яти років позбавленням волі.
Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 296 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , згідно із статтею 12 КК України є нетяжким злочином, за вчинення якого передбачене максимальне покарання у виді чотирьох років позбавленням волі.
Окрім цього судом встановлено, що з 16 липня 2015 року, тобто з дня вчинення інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, минуло понад п`ять років.
У статті 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.
Відповідно до частини 2 статті 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.
Зупинення спливу строку давності у випадку ухилення особи від досудового слідства або суду є посткримінальною санкцією, заходом кримінально-правового характеру, покликаним забезпечувати здійснення кримінального переслідування і реалізацію кримінальної відповідальності.
Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року № 5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування статті 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо).
Для застосування положень частини 2 статті 49 КК України у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного, обвинуваченого від слідства і суду, перевірено підстави оголошення у розшук і можливого ухилення останнього від досудового слідства і суду.
Отже, закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (статті 49 КК України), пов`язує зупинення строків давності лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства або суду.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не ухилялися від досудового розслідування або суду (перебіг давності не зупинявся), з 16 липня 2015 року інших кримінальних правопорушень останні не вчиняли.
Згідно пункту 1 частини 2 статті 284, частини 3 статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Викладені обставини свідчать про наявність правових підстав для задоволення клопотання захисників про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та про закриття кримінального провадження.
Пред`явлений в межах даного кримінального провадження цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду.
Роз`яснити потерпілому його право звернутись із цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у кримінальному провадженні, суд зазначає наступне.
Статтею 126 КПК України визначено, що розподіл процесуальних витрат може бути вирішено й ухвалою суду, то у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат, про що зазначено у правових позиціях, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року у справі 598/1781/17.
Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, Велика Палата Верховного Суду вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.
А тому, звільняючи обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення, суд стягує в рівних частинах з них на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, по 460,41 грн з кожного.
Керуючись статтями 44, 49 КК України, статтями 280, 281, 284-286, 369, 371, 372 КПК України, суд,-
Клопотання захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 про звільнення обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 296, частиною 1 статті 289 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.
Роз`яснити потерпілому ОСОБА_11 його право звернутися із цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.
Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до частини 2 статті 265 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд залишив без розгляду позов, пред`явлений у кримінальному провадженні, час від дня пред`явлення позову до набрання законної сили судовим рішенням, яким позов було залишено без розгляду, не зараховується до позовної давності.
Речовий доказ - автомобіль «Фольцваген Транспортер» державний номерний знак НОМЕР_2 , який повернуто під розписку потерпілому ОСОБА_11 , після набрання ухвалою законної сили - залишити ОСОБА_11 .
Речовий доказ мобільний телефон «Флай», що належать потерпілому ОСОБА_11 і який передано до кімнати зберігання речових доказів Любарського РВ УМВС в Житомирській області (нині Відділення поліції № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП у Житомирській області), після набрання ухвалою законної сили повернути потерпілому ОСОБА_11 .
Речовий доказ - мобільний телефон марки «Нокіа», що належить потерпілому ОСОБА_10 і який передано до кімнати зберігання речових доказів Любарського РВ УМВС в Житомирській області (нині Відділення поліції № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП у Житомирській області), після набрання ухвалою законної сили повернути потерпілому ОСОБА_10 .
Речові докази газовий балончик «Терен»; фрагменти частин реактивної протитанкової гранати; 10 штук сухих салфеток зі слідами крові; тканину, на яку вилучено сліди крові; картонку зі слідами крові; чоловічий піджак; дві частини тканини від одягу, який належав ОСОБА_11 ; спортивну кофту зі слідами крові, яка належала ОСОБА_7 ; футболку та спортивні штани, що належали ОСОБА_9 ; спортивну кофту, що належала ОСОБА_6 , які передано до кімнати зберігання речових доказів Любарського РВ УМВС в Житомирській області (нині Відділення поліції № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП у Житомирській області), після набрання ухвалою законної сили - знищити.
Стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, по 460,41 грн з кожного.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвалу може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Романівський районний суд Житомирської області.

Суддя ОСОБА_1