Справа № 336/2266/21
Провадження 1-кп/336/473/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) № 0000176, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Басань, Пологівського району, Запорізької області, українець, громадянин України, який має середню освіту, не працює, не одружений, на утриманні малолітні та неповнолітні діти відсутні, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-24.04.2015 року Шевченківським районним судом міста Запоріжжя ч. 1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України, до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75 і 104 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік;

-11.09.2015 року Шевченківським районним судом міста Запоріжжя ч.2 ст.185 КК України, до 2 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано вирок Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 24.0.2015 року та визначено покарання у вигляді 2 років 2 місяців ;

-08.12.2015 року Шевченківським районним судом міста Запоріжжя ч. 1 ст.121, ч.4 ст.70 КК України, до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 05.06.2020 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 187 КК України, та ч. 1 ст. 263 КК України надійшов до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_4 , діючи всупереч Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, поза встановленим порядком, незаконно, тобто без відповідного дозволу, 21 лютого 2021 року, в 07 годин 00 хвилин, перебуваючи по вулиці Пархоменко в місті Запоріжжі, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, знайшов, тим самим придбав пістолет з написом «Firtina super magnum», номер на рамці № НОМЕР_1 , який згідно з висновком судового експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108- 21/2706-БЛ від 04 березня 2021 року являється гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру 6,7 мм, виготовленою шляхом переробки стартового пістолету «Firtina super magnum», номер на рамці № НОМЕР_1 виробництва Туреччина, яка полягає у видаленні саморобним способом захисного елементу з каналу ствола, заглушені газовідвідного отвору, придатний для стрільби та в подальшому зберігав та носив при собі без передбаченого законом дозволу, до моменту затримання працівниками поліції, а саме до 10 години 40 хвилин 21 лютого 2021 року.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Крім того, 21 лютого 2021 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на вчинення розбійного нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, знаходячись біля кінцевої зупинки громадського транспорту «М`ясокомбінат» трамваю маршруту № 10 по вулиці Олексія Поради в місті Запоріжжі, підійшов до водійської двері автомобіля «Alfa Romeo 156», іноземний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був припаркований на узбіччі, навпроти вказаної зупинки громадського транспорту, за кермом якого знаходився потерпілий ОСОБА_6 , відкрив водійські двері автомобіля та погрожуючи пістолетом марки «Firtina super magnum», який згідно з висновком судового експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-21/2706-БЛ від 04 березня 2021 року являється гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру 6,7 мм шляхом ривку заволодів з рук потерпілого, чоловічим гаманцем, в якому знаходились грошові кошти в розмірі 26 гривень та чоловічим годинником «Swiss Armi», вартістю 161 гривня 40 копійок, який знаходився на панелі приладів вказаного автомобіля.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 разом з викраденим майном направився в бік Запорізького професійного ліцею, тим самим зник з місця вчинення злочину, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 187 гривен 40 копійок.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочинів передбачених за ч. 1 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю та показав, що 21 лютого 2021 року, в 07 годин 00 хвилин, перебуваючи по вулиці Пархоменко в місті Запоріжжі знайшов пістолет та в подальшому зберігав та носив при собі без передбаченого законом дозволу, до моменту затримання працівниками поліції. Цього ж дня, 21 лютого 2021 року, знаходячись біля кінцевої зупинки громадського транспорту «М`ясокомбінат» трамваю маршруту № 10 по вулиці Олексія Поради в місті Запоріжжі, підійшов до водійської двері автомобіля «Alfa Romeo 156», який був припаркований на узбіччі, навпроти вказаної зупинки громадського транспорту, за кермом якого знаходився чоловік, відкрив водійські двері автомобіля та погрожуючи пістолетом шляхом ривку заволодів з рук потерпілого, чоловічим гаманцем та чоловічим годинником, який знаходився на панелі приладів вказаного автомобіля.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченого змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення злочинів за викладених у обвинувальному акті обставин.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій, то суд виходить з такого.

Незважаючи на неоспорювання обвинуваченим своєї винуватості, обов`язок відносно правильної кримінально-правової кваліфікації її дій покладається на суд.

ОСОБА_4 обвинувачується у носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу та нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) тобто у вчинені злочинів передбачених ч.1 ст 187 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 187, ч 1 ст. 263 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (щире каяття, визнання вини у повному обсязі), особу обвинуваченого, а саме: на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання, щире каяття, визнання вини у повному обсязі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є покарання у вигляді позбавлення волі.
З огляду на зазначене, враховуючі вищевказані обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені судом характеристики особи виної, наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи, що ОСОБА_4 вже притягувався до кримінальної відповідальності, слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.1 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК, оскільки таке покарання повністю досягне мети його застосування.
Водночас, суд з урахуванням встановлених обставин не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченої та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.
Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого залишити без змін.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів у провадженні вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України.
Призначити покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки і шість місяців.
Призначити покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування визначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і шість місяців.
Початок строку відбуття покарання обчислювати з 21 лютого 2021 року, тобто з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , зарахувавши в строк покарання попереднє ув`язнення день за день або за правилами, передбаченими в частині першій ст.72 КК України
Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити попередньо обраний - тримання під вартою.
Речові докази:
- чоловічий годинник марки «Swiss Armi» в корпусі чорного кольору; гаманець чоловічий з грошовими коштами у розмірі 26 гривень, купюра сувенір 500 гривень та банківська карта «ПриватБанк», які були передані потерпілому, залишити у ОСОБА_6 ;

- предмет схожий на пістолет з написом «Firtina super magnum», номер на рамці № НОМЕР_1 знищити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 1961,40 грн.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошенняз урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1