Справа № 216/3325/16-к
провадження 1-кп/216/31/21
УХВАЛА
іменем України
про закриття кримінального провадження

24 березня 2021 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Кривому Розі, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003128 від 05.11.2015 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, працює ФОП, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

24 березня 2021 року під час судового розгляду кримінального провадження захисник обвинуваченого надав письмове клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений підтримав заявлене захисником клопотання.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечувала.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження в ході досудового розслідування були встановлені наступні фактичні обставини справи.

04 листопада 2015 року, о 19 год 10 хв. до чергової частини Центрально-Міського РВ КМУ (Центрально - Міського ВП КВП ГУНП) надійшов виклик від анонімного джерела про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , у дворі знаходяться сторонні особи. На місце пригоди було направлено наряд в форменому одязі у складі працівників правоохоронного органу, а саме інспектора-чергового Центрально-Міського РВ КМУ ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та оперуповноваженого СКР Центрально-Міського РВ КМУ ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . По прибуттю на місце пригоди було виявлено, що зліва від вказаного будинку горіли дошки та по периметру горів вогонь на тротуарній плитці. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були прийняті заходи для гасіння вогню. Приблизно о 19.35 годині за вказаною адресою за кермом на автомобілі марки «TOYOTA LAND CRUISER 200» прибув ОСОБА_4 , котрий знаходився в стані алкогольного сп`яніння, намагався підтримати горіння вогню, не виконував законних вимог ОСОБА_8 та ОСОБА_7 припинити протиправні дії та створювати загрозу для життя та здоров`я людей та працівників правоохоронних органів, які на той момент знаходились при виконанні службових обов`язків. ОСОБА_4 тримав в правій руці пістолет «ПМ-Т», який згідно з висновком експерта №58/07-295 від 22.01.2016 є вогнепальною зброєю - гладко ствольним самозарядним пістолетом «ПМ-Т» серії НОМЕР_1 /серії НОМЕР_2 1964 року виготовлення, калібру 9 мм. Р.А. виробництва України, призначеним для стрільби (відстрілу) патронів, споряджених еластичними снарядами травматичної (несмертельної) дії, що відноситься до травматичної зброї з вогнепальним принципом метання снаряду та придатний до проведення пострілів, котрий направив в бік працівників поліції та висловив погрозу застосування насильства, тобто заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень. В ході цього у ОСОБА_4 загорілась одна із штанин, гасячи яку, він відволікся і в цей час ОСОБА_7 , скориставшись нагодою, своєю ногою вибив із рук ОСОБА_4 вказаний вище пістолет, який впав на землю. Після чого, ОСОБА_4 сів до автомобілю на якому раніше прибув та з місця події зник.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 345 КК України за ознаками погрози насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Під час розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, не визнав.

Однак, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч. 4 ст. 286 КПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини, згідно з яким, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

При цьому згідно з ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, а згідно з частиною четвертою цієї ж статті Кримінального кодексу України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Отже, виходячи з санкції ч. 1 ст. 345 КК України, інкримінований обвинуваченому злочин за ступенем тяжкості є нетяжким злочином.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 статті 288 КПК встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Між тим, визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже, невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання.

Передбачений законом (ст. 49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення, з визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 12 грудня 2018 року, у справі №462/7282/14-к.

Виходячи з викладеного, суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, який за версією досудового слідства було вчинено 04.11.2015, не ухилявся від слідства та суду, не вчинив нового кримінального правопорушення та надав згоду на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, керуючись ст.ст. 12, 49, 345 ч. 1 КК України, ст.ст. 286, 288, 326, 393, 395, 532, 533 КПК України суд,
ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0003128 від 05.11.2015, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, закрити.

Речові докази:

- пістолет травматичної дії «ПМ-Т» НОМЕР_2 з магазином та 5 патронами у експертному пакеті №0316860, долучений до матеріалів кримінального провадження №0003128 на підставі постанови від 28.12.2015, переданий на зберігання до камери схову речових доказів Саксаганського ВП КВП відповідно до квитанції №000388,- повернути законному володільцю.

- наданий ТОВ «Перший міський телеканал. Кривий Ріг» DVD-диск, з відеофайлами, долучений до матеріалів кримінального провадження №0003128 на підставі постанови від 23.06.2016,- залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1