Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/4501/18
Провадження № 1-кп/490/322/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Первомаївка Верхньорогачинського району Херсонської області, є українцем, громадянином України, здобув неповну середню освіту, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, виконує малярні роботи, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

З 17 березня 2014 року на Україні триває особливий період.

З 25 липня 2015 року ОСОБА_4 проходив військову службу за мобілізацією на особливий період у військовому званні "матрос".

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 153 від 03 серпня 2015 року він був зарахований до списків особового складу вказаної військової частини, поставлений на всі види грошового забезпечення та призначений на посаду гранатометника десантно-штурмового відділення десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти десантно-штурмового батальйону вказаної військової частини.

Проте, 19 грудня 2015 року о 08 годині 00 хвилин він самовільно залишив військову частину без поважних причин та був відсутній на місці служби до 15 травня 2018 року без поважних причин.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України - як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав, підтвердив усі викладені вище обставини.
При цьому він зазначив, що залишив військову частину через те, що не був згодним проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Обвинувачений також зазначив, що у содіяному кається.

Оскільки обставини та причини відсутності обвинуваченого за місцем служби протягом періоду з 19 грудня 2015 року до 15 травня 2018 року сторонами кримінального провадження не оспорюються, суд, керуючись приписами частини 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого, визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо цих обставин.

З урахуванням цього суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні злочину за встановлених судом обставинами доведеною.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

1. Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, відповідно до частини 1 статті 66 Кримінального Кодексу України враховує його щире каяття та його явку з повинною.

2. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, під час судового розгляду кримінального провадження не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 4 статті 407 Кримінального Кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують його відповідальність, а також особу винного.

В зв`язку із цим суд враховує таке.

1. ОСОБА_4 вчинив злочин, який відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України є тяжким.

В той же час, ОСОБА_4 вчинив злочин не в період його участі у бойових діях та внаслідок його дій тяжких наслідків не настало.

2. ОСОБА_4 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, вчинив злочин у молодому віці.

Суд також враховує, що на обліках в лікарів психіатра та нарколога він не перебуває, раніше протиправних діянь не вчиняв.

Визначення виду та міри покарання

1. Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції частини 4 статті 407 Кримінального Кодексу України, але - у мінімальному з передбачених цією статтею розмірів.

2. При цьому враховуючи наведені вище відомості про його особу, ту обставину, що злочин він вчинив вперше, а також - висновок органу пробації щодо можливості його виправлення без застосування покарання, суд вважає, що його виправлення є можливим без застосування відносно нього покарання, через що вважає за можливе на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід в межах цього кримінального провадження не обирався.

Цивільний позов в межах цього кримінального провадження не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374, 474 - 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_6 =

16.03.2021