Справа № 561/151/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року смт. Зарічне
Зарічненський районний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення "EasyCon" кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 22.02.2021 року, за обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Річиця, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з базовою вищою освітою, неодруженого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, без постійного місця роботи, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
в с т а н о в и в:
У червні 2020 року ОСОБА_4 , перебуваючи у лісовому масиві, поблизу с. Перекалля Зарічненського району Рівненської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання бойових припасів, переслідуючи мотив, спрямований на незаконне поводження з бойовими припасами, діючи всупереч вимогам Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року № 622, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.10.1998 р. за № 637/3077, виявив та незаконно придбав, привласнивши, знайдені 54 патрони калібру 5,45х39 мм, які відповідно до висновку судової експертизи зброї № 1.2-315/20 від 05.08.2020 р. є бойовими припасами, а саме проміжними патронами калібру 5,45х39 мм з кулями із сталевими сердечниками, зразка 1974 р. (7Н6, 7Н6М), які є придатними до стрільби боєприпасами до бойової зброї 5,45 мм автомата Калашнікова АК-74 та його модифікацій (АК-74Н, АКС-74, АКС74Н, АКС-74У, АКС-74УН, АК-74М, АК-105), 5,45 мм ручного кулемета Калішнікова РПК-74 та його модифікацій (РПК-74Н, РПКС-74, РПКС-74Н), 5,45 мм автомата Ніконова АН-94 та його модифікацій.
Після цього, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 умисно, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, відніс та зберігав вказані бойові припаси у гаражі домогосподарства, що по АДРЕСА_2 до 07 год. 20 хв. 30 липня 2020 року, тобто до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення обшуку.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу (незаконне поводження з бойовими припасами).
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 від 25 лютого 2021 року, за умовами якої сторони погодилися про повне, беззастережне визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, узгодили покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ст. 75 КК України узгодили звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на один рік та покладенням обов`язків, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , підтримавши угоду, повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. При цьому пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, реально може виконати взяті на себе відповідно до цієї угоди зобов`язання та просив затвердити угоду.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , оскільки вона відповідає вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність.
Перевіривши угоду про визнання винуватості та заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, суд дійшов висновку, що укладення зазначеної угоди сторонами є добровільним, вона відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, і підлягає затвердженню.
Відповідно до ч. 2 і ч. 4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним; не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за цією угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання ним винуватості.
При призначенні покарання суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, те, що до кримінальної відповідальності він притягається вперше, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає вимогам закону.
Сторони погоджуються на призначення такого покарання, розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Згідно до ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд також враховує положення ст. 50, 65 КК України, зокрема, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами; особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
Разом з цим, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, повне, беззастережне визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання та у відповідності до ч. 2 ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Зважаючи на те, що визначення тривалості іспитового строку є виключною компетенцією суду та входить до його дискреційних повноважень, суд дійшов висновку визначити ОСОБА_4 іспитовий строк терміном на два роки, із покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
П. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором і підозрюваним ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні складають 1307 грн. 60 коп.
Питання про розподіл процесуальних витрат та долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 368-371, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, -
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 від 25 лютого 2021 року.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 2 ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю два роки.
Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп.
Речові докази 54 (п`ятдесят чотири) патрони калібру 5,45х39 мм (складові частини експериментально демонтованих та відстріляних 20 (двадцять) патронів з числа наданих), поміщені в сейф-пакет Експертної служби МВС України № 2189094, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання зброї ГУНП в Рівненській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.
Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1