Справа № 364/1121/20
Провадження № 1-кп/364/28/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2021 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області за обвинувальним актом кримінальне провадження, внесене 07.10.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Антонів Сквирського району Київської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, військовозобов`язаний, в силу статті 89 Кримінального кодексу України (далі КК України) раніше не судимий,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Біліївка Володарського району Київської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, пенсіонер, одружений, не утриманні неповнолітній дітей не має, невійськовозобов`язаний, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
04.10.2020 р. у вечірню пору доби, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 вирішили здійснити крадіжку гумового човна та двох весел до нього, які зберігались на території приватного домоволодіння АДРЕСА_2 , після цього вирушили в напрямку названого місця. Прибувши туди, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , діючи таємно, незаконно проникли на огороджену територію, що за зазначеною адресою, де між тильною (задньою) частиною будинку та приміщенням, призначеним для використанні як сауна, на трав`яному покритті виявили належний потерпілому ОСОБА_6 гумовий човен марки «SPORT-BOAT» С-230 темно-зеленого кольору та два весла до нього, загальна вартість 3 577 грн. 01 коп. Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, всупереч волі потерпілого ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що посягають на чужу власність і таємно вилучають чуже майна, на яке не мають ніякого права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди власнику, викрали, тобто помістили згадані вище човен та два весла до нього у мішок, після цього з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викрадене майно перенесли на горище житлового будинку за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігали його до 07.10.2020 р. Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розпорядились викраденим майном на власний розсуд, довівши свій злочинний умисел до кінця.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 завдали потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 3 577 грн. 01 коп.

Допитаний у судовому засіданні 08.04.2021 р. обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, за обставин, правильно, на його думку, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює.

По суті обвинувачення та заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що подія, дійсно, була у жовтні, було вже темно, вони з батьком ( ОСОБА_5 ) пішли на територію Вадима (потерпілий), взяли там лодку з веслами, поклали їх у мішок (весла складаються з двох частин), занесли до себе на горище, там зберігали десь три дні, потім приїхала поліція та вилучила все. Викрасти лодку запропонував ОСОБА_5 , до потерпілого заходили через хвіртку, лодка була спущена, тому поклали у мішок, який був там же (мішок як з-під цукру білий).

Обвинувачений ОСОБА_4 також вказав суду на те, що зробив для себе висновки, шкодує про вчинене, більше такого ніколи не буде, просив суворо не карати.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, за обставин, правильно, на його думку, викладених в обвинувальному акті, також визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює.

По суті обвинувачення та заданих запитань ОСОБА_5 пояснив, що це було в жовтні, ми із сином (він є вітчимом ОСОБА_4 ) взяли човна з подвір`я потерпілого, запропонував, дійсно, він ( ОСОБА_5 ), знав, що у Вадима є човен, бо працював у нього, на подвір`я заходили через хвіртку.

Обвинувачений ОСОБА_5 також вказав суду на те, що шкодує про вчинене, більше такого ніколи не буде, також просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у судовому засіданні також ствердив обставини кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, пояснивши, що човен лежав у нього за хатою десь з тиждень, будинок огороджений парканом, коли виявили з дружиною його зникнення, викликали поліцію. Коли поліція повідомила, що це ОСОБА_5 навіть не повірив спочатку, потім човен був у них вилучений, він його опізнав. Також потерпілий зазначив, що обвинувачені, дійсно, каються, просив їх суворо не карати, без ізоляції від суспільства, претензій до них він не має, човен йому повернуть після вироку.

Суд, заслухавши думки присутніх учасників судового провадження, аналізуючи надані в судовому засіданні обвинуваченими та потерпілим показання, приходить до висновку, щоці показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ними змісту істотних для даного кримінального провадження обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільності та щирості їх позицій.

Тому, беручи до уваги, що обвинувачені свою вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення визнають повністю, ствердили обставини, викладені в обвинувальному акті, з`ясувавши, що вони правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, що немає сумнівів у добровільності і щирості їх позицій, роз`яснивши їм та потерпілому обмеження права оскаржити визнані ними обставини в апеляційному порядку та заслухавши думки присутніх у судовому засіданні учасників судового провадження, суд на підставі частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнав недоцільним досліджувати докази стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, зважаючи на усе наведене та даючи правову оцінку діям обвинувачених, суд вважає доведеним те, що:

обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, та кваліфікує такі дії за частиною третьою статті 185 КК України;
обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, та кваліфікує такі дії за частиною третьою статті 185 КК України.
При цьому, кваліфікуючи наведені дії за частиною третьою статті 185 КК України, суд бере до уваги позиції Верховного Суду про те, що огороджена територія може бути віднесена за своїми ознаками до поняття «сховище», виходячи з характеру огорожі (розміру, конструкції, цілісності тощо), наявності інших пристосувань, засобів (охорони, сигналізації, собак, освітлення, засувів, гачків, замків на воротах і хвіртках тощо), які об`єктивно перешкоджають вільному доступу сторонніх осіб, а також інших ознак, які дозволяють ідентифікувати вказану територію як таку, що має призначення постійного або тимчасового зберігання матеріальних цінностей, тобто є сховищем (постанови Верховного Суду від 19.11.2018 р. у справі № 205/58/30/16-к, від 26.06.2019 р. у справі № 630/731/17 тощо), оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, територія домоволодіння потерпілого огороджена парканом, що перешкоджає вільному доступу сторонніх осіб.

Питання про призначення обвинуваченим покарання суд вирішує, керуючись вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами), виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання, враховуючи характер суспільної небезпечності і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 ,судом встановлено, що він є громадянином України, народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Антонів Сквирського району Київської області, зареєстрований та проживає за названою вище адресою в смт Володарка Київської області (а.п. 59-60), в силу статті 89 КК України раніше не судимий, що вбачається з вимоги про судимість (а.п. 61), за місцем проживання характеризується як такий, що схильний до антисоціальної поведінки, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення публічного порядку та вчинення насильства в сім`ї (а.п. 65).

Передбачених статтею 67 КК України обставин, що обтяжують обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, судом і досудовим розслідуванням не встановлено.

До обставин, що згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують йому покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до статей 314-1, 368 КПК України, статті 9 Закону України «Про пробацію» суд, ухвалюючи вирок, бере до відома досудову доповідь, складену Володарським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області 24.02.2021 р. (а.п. 35-38) на виконання ухвали суду від 28.01.2021 р. (а.п. 26-28).

Як вбачається із зазначеної досудової доповіді, ОСОБА_4 в силу статті 89 КК України не судимий, у віці 26 років був засуджений вироком Володарського районного суду Київської області від 10.01.2008 р. за частиною другою статті 121 КК України до 8 років позбавлення волі, тому рівень впливу історії правопорушень на протиправну поведінку оцінюється органом пробації як високий. Обвинувачений у шлюбі не перебуває, проживає з вітчимом ( ОСОБА_5 ), матір`ю сестрою та двома племінниками, будинок належить вітчиму, умови проживання їх задовольняють. Закінчив Володарське ПТУ № 27, отримавши спеціальність «зварювальник», навчання не продовжив, оскільки почав проходити службу в Збройних Силах України. На тепер він тимчасово не працює, проте коштів на проживання вистачає, так як має підробітки. За характеристикою органу місцевого самоврядування ОСОБА_4 схильний до антисоціальної поведінки, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Проте вважає відсутніми обставини, які могли б потягнути за собою вчинення ним насильницьких дій, зробив висновок зі своїх вчинків, вважає себе спокійною людиною. Психоактивні речовини ніколи не вживав та не вживає. Обвинувачений не проживає з особами, які раніше засуджувалися за кримінальні правопорушення, проте дане кримінальне правопорушення вчинено ним за змовою разом з його вітчимом ОСОБА_5 . Має багато друзів та зазначив, що всі вони тихі і мирні. З його слів правопорушників серед них немає. Сварки з особами, з якими проживає бувають, але рідко. Не зважаючи на притягнення до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, вказав, що стосунки між ним та членами сім`ї хороші. У вільний час рибалить, це його хобі. Обвинувачений не ідентифікує себе з кримінальною особистістю. Щодо скоєного ним кримінального правопорушення зазначив, що у тому, що сталось нікого не звинувачує, це сталось через необдуманість ним свого вчинку. Не шкодує, що був викритий, так як сам винен у скоєному, в майбутньому буде стримувати себе від необдуманих вчинків. Обвинувачений має певні плани на майбутнє, хоче працювати та створити сім`ю, мріє поїхати на море.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні.

Органом пробації в досудовій доповіді зроблено висновок про можливість виправлення ОСОБА_4 без його ізоляції від суспільства.

Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 ,судом встановлено, що він є громадянином України, народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Біліївка Володарського району Київської області, зареєстрований та проживає за згаданою вище адресою (а.п. 66-67), одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий (а.п. 69), пенсіонер (а.п. 70), за місцем проживання характеризується як такий, відносно якого компрометуючих даних не надходило (а.п. 74).

Передбачених статтею 67 КК України обставин, що обтяжують обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, судом і досудовим розслідуванням не встановлено.

До обставин, що згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують йому покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до статей 314-1, 368 КПК України, статті 9 Закону України «Про пробацію» суд, ухвалюючи вирок, бере до відома досудову доповідь, складену Володарським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області 24.02.2021 р. (а.п. 39-42) на виконання ухвали суду від 28.01.2021 р. (а.п. 26-28).

Як вбачається із зазначеної досудової доповіді, ОСОБА_5 раніше не судимий, рівень впливу історії правопорушень на протиправну поведінку оцінюється як середній. Обвинувачений перебуває у шлюбі, проживає разом з дружиною, дочкою двома онуками, пасинком ОСОБА_4 , будинок належить йому, умови проживання задовольняють. Обвинувачений у 2020 році також притягувався до адміністративної відповідальності. З його слів, алкогольні напої вживає рідко, після вживання алкогольних напоїв спокійний, вважає відсутніми обставини, які могли б потягнути за собою вчинення насильницьких дій; психоактивні речовини ніколи не вживав та не вживає. Обвинувачений не проживає з особами, які раніше засуджувались за кримінальні правопорушення, проте кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується вчинено ним за змовою разом з його пасинком ОСОБА_4 . Має багато друзів, зазначив, що негативно вони на нього не впливають та завжди допомагають, правопорушників серед них не має. Стосунки між ними та особами, з якими він проживає хороші. У вільний час рибалить, виготовляє рибальські снасті. Обвинувачений не ідентифікує себе з кримінальною особистістю. Щодо скоєного ним кримінального правопорушення зазначив, що нікого не звинувачує, шкодує про вчинене, але не шкодує, що був викритий, оскільки сам винен у скоєному, в майбутньому не буде вчиняти необдуманих вчинків. Має плани на майбутнє, мріє поїхати на море.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні.

Органом пробації в досудовій доповіді зроблено висновок про можливість виправлення ОСОБА_5 без його ізоляції від суспільства.

Враховуючи усе викладене та беручи до уваги, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд дійшов до таких висновків.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вчинення ним тяжкого злочину за визначенням статті 12 КК України, відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючої покарання обставин, бере до уваги особу винного, визнання ним повністю своєї вини, надання суду правдивих та послідовних показів, щире каяття у вчиненому, а також те, що він своєю поведінкою та способом життя стверджує, що може і бажає стати на шлях виправлення. Тому встановлені судом обставини дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах суспільства.

З огляду на це та враховуючи позицію прокурора, висновки уповноваженого органу з питань пробації, беручи до уваги думку потерпілого, суд дійшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією частини третьої статті 185 КК України, та звільненням його на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з призначенням ближче до середнього терміну іспитового строку, враховуючи його особу, негативні відомості у характеристиці за місцем проживання. При цьому на обвинуваченого мають бути покладені обов`язки, передбачені частиною першою та пунктом 2 частини третьої статті 76 КК України.

Крім того враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 не становить собою суспільної небезпеки, не ухилявся від викликів до суду, а міра покарання, яка йому призначається, не пов`язана з ізоляцією від суспільства, тому суд за таких обставин з урахуванням думки прокурора вважає недоцільним обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує вчинення ним тяжкого злочину за визначенням статті 12 КК України, відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючої покарання обставин, бере до уваги особу винного, визнання ним повністю своєї вини, надання суду правдивих та послідовних показів, щире каяття у вчиненому, а також те, що він своєю поведінкою та способом життя стверджує, що може і бажає стати на шлях виправлення. Тому встановлені судом обставини дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе в умовах суспільства.

З огляду на це та враховуючи позицію прокурора, висновки уповноваженого органу з питань пробації, беручи до уваги думку потерпілого, суд дійшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією частини третьої статті 185 КК України, та звільненням його на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з призначенням також мінімального терміну іспитового строку. При цьому на обвинуваченого мають бути покладені обов`язки, передбачені частиною першою пунктом 2 частини третьої статті 76 КК України.

Крім того враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 не становить собою суспільної небезпеки, не ухилявся від викликів до суду, а міра покарання, яка йому призначається, не пов`язана з ізоляцією від суспільства, тому суд за таких обставин з урахуванням думки прокурора вважає недоцільним обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Вчиненням кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_6 було завдано матеріальну шкоду у розмірі 3 577 грн. 01 коп., яка буде відшкодована шляхом повернення викраденого майна.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Водночас суд вбачає підстави для скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Володарського районного суду Київської області від 09.10.2020 р. (а.п. 76-78), керуючись частиною четвертою статті 174 КПК України, за якою суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна; суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Керуючись частиною третьою статті 185 КК України, статтями 100, 174, 369-371, 373, 374, 392-395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини третьої статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем його проживання;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини третьої статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем його проживання;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 не обирати.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володарського районного суду Київської області від 09.10.2020 р. (справа № 364/955/20, провадження № 1-кс/364/273/20), а саме: гумового човна марки «SPORT-BOAT» С-230 та двох весел до нього.

Речові докази у кримінальному провадженні, внесеному 07.10.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166, а саме: гумовий човен марки «SPORT-BOAT» С-230 та два весла до нього, які поміщено до поліпропіленового мішка білого кольору, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції № 4 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, повернути власникові.

Копії цього вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , прокурору ОСОБА_3 та потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1