Справа № 729/1010/20
1-кп/729/27/21 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадження № 120 202 700 800 00 238 від 07.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Кобижча Бобровицького району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не одруженого, тимчасово непрацюючого, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152 КК України, ч.2 ст.186 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
У провадженні Бобровицького районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , за ч. 1 ст. 152 КК України, ч.2 ст. 186 КК України.

16 березня 2021 року обвинувачений надав суду клопотання про зміну обраного запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи його тим, що під час перебування в СІЗО, його стан здоров`я суттєво погіршився, хвороби прогресують та потребують лікування, що в умовах СІЗО є не можливим за відсутністю ліків та фінансів на оплату лікування. Звертає увагу, що він має хвору матір , вагітну дружину, які потребують його допомоги та догляду, тому просить суд змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт та обіцяє, що буде добросовісно виконувати всі покладені на нього зобов`язання, не перешкоджатиме суду, слідству, не має наміру впливати на свідків, потерпілу. На підтвердження свого клопотання надав наступні документи :

витяг із медичної карти амбулаторного хворого від 10.03.2021 р., в якому зазначено, що «На даний час в ДУ « Чернігівський слідчий ізолятор» перебуває ОСОБА_3 1992 р.н., який неодноразово звертався до Чернігівської міської медичної частини з приводу: Виразкова хвороба 12-ти палої кишки. З приводу захворювання отримував амбулаторне лікування. 14.09.2020 р. оглянутий на амбулаторному прийомі. Встановлений діагноз: Виразкова хвороба 12-ти палої кишки. Рекомендовано: омепразол по 1т*2р д. УЗД ОЧП. 16.09.2020 р. проведено УЗД ОЧП. Висновок: Гастродуоденопатія. Хронічний гепатит. Хронічний панкреатит. 12.10.2020 р. оглянутиій на амбулаторному прийомі. Хронічний панкреатит. Хронічний гастродуоденіт. Рекомендовано: омепразол, метоклопрамід. 15.12.2020 р. оглянутий лікарем-терапевтом. Встановлено діагноз: Хронічний гастродуоденіт. Хронічний панкреатит. Рекомендовано проведення повторного УЗД ОЧП. Омепразол, панкреатин. 18.12.2020 р, проведено повторно УЗД ОЧП. Висновок: Гастропатія. Гепатоспленомегалія. Хронічний гепатит. Хронічний панкреатит. 28.12.2020 р. огляд-лікаря-терапевта. Діагноз без змін. Лікування продовжити. 30.12.2020 р. оглянутий на амбулаторному прийомі. Діагноз: Гастродуоденіт ст. загострення. Призначений омепразол, панкреатин, но- х-ша, бісопролол. 04.01.2021 р. оглянутий лікарем-стоматологом. Діагноз: Хронічний глибокий карієс. Проведено лікування. 05.01.2021 р. оглянутий лікарем-терапевтом. Діагноз без змін. Лікування (за наполяганням хворого) альмагель А, віс-нол, гастрофіт, нольпаза). Перебуває на обліку у лікаря-психіатра з приводу: Розлад адаптації легкої вираженості. Отримував лікування карбамазепін, вальпроком, трифтазін. галоперідол. 18.01.2021 р. оглянутий на амбулаторному прийомі. Діагноз: Артеріальна гіпертензія. Призначено каптопрес. 04.02.2021 р. оглянутий на амбулаторному прийомі. Діагноз: Хронічний гастрит в ст.. н/ремісії. Призначено омепразол. 09.02.2021 р. оглянутий лікарем-терапевтом. Встановлений діагноз: Хронічний гастрит, ст. ремісії. Призначено омепразол. 15.02.2021 р. проведено обстеження в КПП « Чернігівська міська лікарня №1». Діагноз: Виразкова хвороба 12-ти палої кишки, хронічний перебіг. Призначено омепразол, моторикс, альмагель. 18.02.2021 р. оглянутий лікарем-інфекціоністом. Встановлений діагноз: Контактний дерматит. Призначено лікування: лоратадін, антраль. дротаверін. 26.02.2021 р. оглянутий на амбулаторному прийомі. Встановлений діагноз: Хронічний панкреатит. Призначений панкреатин. 02.03.2021 р. оглянутий на амбулаторному прийомі. Встановлений діагноз: Виразкова хвороба 12-ти палої кишки. Призначений омепразол. 09.03.2021 р. оглянутий на амбулаторному прийомі лікарем-терапевтом. Встановлений діагноз: Виразкова хвороба 12-ти палої кишки. Хронічний панкреатит. Призначено панкреатин, омепразол, дротаверин, кейвер.»;

витяг із медичної карти амбулаторного хворого від 09.03.2021 р., в якому зазначено, що «На даний час в ДУ « Чернігівський слідчий ізолятор» перебуває ОСОБА_3 1992 р.н., який неодноразово звертався до Чернігівської міської медичної частини з приводу: Виразкова хвороба 12-ти палої кишки. З приводу захворювання отримував амбулаторне лікування. 16.09.2020 р. проведено УЗД ОЧП. Висновок: Гастродуоденопатія. Хронічний гепатит. Хронічний панкреатит. 15.12.2020 р. оглянутий лікарем-терапевтом. Встановлено діагноз: Хронічний гастродуоденіт. Призначено лікування. 18.12.2020 р. проведено повторно УЗД ОЧП. Висновок: Гастропатія. Гепатоспленомегалія. Хронічний гепатит. Хронічний панкреатит. 28.12.2020 р. огляд-лікаря-терапевта. Діагноз без змін. Лікування продовжити. 30.01.2020 р. оглянутий на амбулаторному прийомі. Діагноз: Гастродуоденіт ст. загострення. Призначений курс амбулаторного лікування. 04.01.2021 р, оглянутий лікарем-стоматологом. Діагноз: Хронічний глибокий карієс. Проведено лікування. 05.01.2021 р. оглянутий лікарем-терапевтом. Діагноз без змін. Лікування продовжити, крім того перебуває на обліку у лікаря-психіатра з приводу: Розлад адаптації легкої вираженості. Отримує курс амбулаторного лікування. 18.12.2020 р. проведено УЗД ОЧП. Висновок: Хронічний гепатит. 09.02.2021 р. оглянутий лікарем-терапевтом. Встановлений діагноз: Хронічний гастрит, ст.. ремісії. Призначено лікування. 15.02.2021 р. проведено обстеження в КНП « Чернігівська міська лікарня №1». Діагноз: Виразкова хвороба 12-ти палої кишки, хронічний перебіг. 18.02.2021 р. оглянутий лікарем-інфекціоністом. Встановлений діагноз: Контактний дерматит. Призначено лікування. 26.02.2021 р. оглянутий на амбулаторному прийомі. Встановлений діагноз: хронічний панкреатит. Призначений курс амбулаторного лікування. 02.03.2021 р. оглянутий на амбулаторному прийомі. Встановлений діагноз: Виразкова хвороба 12-ти палої кишки. Призначено лікування. В період проведення лікування отримував наступні медичні препарати: омепразол, панкреатин, дротаверін, антраль, карбамазепін, вальпроком, трифтазин, галоперидол.»;

відповідь на заяву від 15.03.2021 р., де завідувач Чернігівської міської медичної частини повідомляє ОСОБА_3 , що на даний час в аптеці Чернігівської міської медичної частини в наявності медичні препарати: бісопрол та лоратадін. Медичні препарати альмагель А, віс-нол, гастрофіт. нольпаза в аптеці медичної частини відсутні. Для встановлення заключного діагнозу, щодо наявності гепатиту, необхідно провести ПЛР-обстеження (метод полімеразно-ланцюгової реакції) з подальшою консультацію лікаря-інфекціоніста. На даний час діагноз хронічний гепатит відсутній. Провести в медичній частині дане обстеження немає можливості в зв"язку з його відсутністю. На даний час хворі з встановленим діагнозом гепатит С отримують амбулаторний курс лікування від гепатиту.»;

характеристику, в якій зазначено, що ОСОБА_3 , в державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» утримається з 14.07.2020. За час тримання в установі зарекомендував себе наступним чином; відкрито порушень режиму тримання не допустив, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, на профілактичних обліках не перебуває. До суспільно-корисної праці не залучається. Заохочення не оголошувались. До представників адміністрації відноситься своєрідно, за потреби звертається на особистий прийом до керівництва установи з різноманітних питань. Турбується про стан свого здоров`я та подальше майбутнє, мас бажання отримувати необхідне йому лікування. В середовищі ув`язнених взаємовідносини зі співкамерниками підтримує із врахуванням рівня розвитку соціального інтелекту співрозмовика, поглядів світосприйняття, наявних бажань та можливостей їх реалізації. Впевнений у собі та власних силах. Прагне до визнання та поваги до нього як особистості. Розраховує на власний досвід, силу волі та відчуття ситуації навколо, а також матеріальну підтримку з волі. Має специфічне почуття справедливості, прагне того щоб за умисні вчинки наставала відповідальність, адекватна скоєному. На заходи профілактичного характеру реагує із врахуванням давно сформованих стереотипів поведінки та психологічних особливостей. Життєвий досвід, здобутий ним в різних ситуаціях, в тому числі неодноразового вчинення кримінальних правопорушень, участі у слідчих діях, судових розглядах, відбування покарання в умовах позбавлення волі, дозволяє пристосовуватись до зміни обставин, використовувати відомі йому моделі поведінки задля досягнення необхідного для нього результату. Має бажання використати всі доступні можливості щодо дострокового звільнення, з його слів провину у інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнає лише за ч.2 ст. 186 КК України по іншій статті не визнає. Згідно особової справи з близьких рідних має матір, брата, сестру. Соціально - корисні зв`язки не втратив, регулярно отримує посилки, правом на короткострокове побачення не користувався.»

У судовому засіданні обвинувачений підтримав своє клопотання з підстав, викладених у письмовому клопотанні.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію підзахисного та просив змінити ОСОБА_3 запобіжний захід.

Прокурор проти вимог клопотання заперечував, в його задоволенні просив відмовити та подав письмове клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Своє клопотання обгрунтував тим, що обвинувачений може переховуватися від суду, враховуючи тяжкість покарання яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, зокрема за ст. 186 ч.2 КК України, те , що він характеризується, як особа схильна до вчинення кримінальних правопорушень, не має постійного заробітку, сталих соціальних зв"язків, перебуваючи на волі може чинити тиск на потерпілу.

Розглянувши клопотання обвинуваченого та прокурора, вислухавши сторони кримінального провадження з приводу заявлених клопотань, вивчивши матеріали клопотань, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Як визначено у ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду вирішення питання про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ст. 201 КПК України клопотання про зміну запобіжного заходу повинно бути обґрунтовано, в тому числі, із долученням документів, які підтверджують доводи.

Подане клопотання обвинувачений обґрунтовує даними про свою особу, наявністю утриманців та хвороб, які потребують лікування. Із досліджених у судовому засіданні медичних довідок вбачається, що обвинувачений дійсно має ряд захворювань та отримує амбулаторне лікування, при цьому лікарем не зазначено, що маючи певні захворювання, ОСОБА_3 не може утримуватися в умовах ДУ "Чернігівський слідчий ізолятор".

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що підстав, передбачених законом, змінювати обвинуваченому запобіжний захід за станом здоров`я у суду не має, і його посилання на те, що йому необхідно доглядати хвору матір та перебування на його утриманні хворої дружини, не можуть бути безумовними підставами для зміни запобіжного заходу, так як не спростовують існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

За наведених підстав, суд вважає, що обвинуваченим не обгрунтовані підстави для зміни запобіжного заходу.

Розглядаючи клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому, суд приходить до висновку про його задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як встановлено у судовому засіданні, строк тримання під вартою ОСОБА_3 , закінчується 27 березня 2021 року відповідно до ухвали Бобровицького районного суду від 26 січня 2021, а судовий розгляд неможливо завершити з об`єктивних причин, оскільки прокурором заявлено клопотання про призначення у справі судо-психіатричної експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховується також і практика Європейського суду з прав людини, за якою зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості. (Рішення Європейського Суду п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України»).

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до положень ст. 183 ч.1 КПК України - запобіжний захід - "тримання під вартою" є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Вислухавши позиції обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання прокурора , оскільки наміру переховуватися від суду та чинити тиск на потерпілу у обвинуваченого не має, суд, оцінюючи в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , один з яких відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину , тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у зазначеному кримінальному правопорушенні. Крім того, суд враховує, що обвинувачений обвинувачується у злочинах проти власності та проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, що значно підвищує ризик вчинення нових кримінальних правопорушень, а також ризик переховуватись від суду, а перебуваючи на волі може чинити тиск на потерпілу.

Таким чином , виходячи з принципу судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а також те, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому такого запобіжного заходу як тримання під вартою, не змінились, він може переховуватися від суду, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, відомостей про те, що він за станом здоров`я не може утримуватись в умовах СІЗО у справі відсутні, а також те, що судовий розгляд даного кримінального провадження не завершений з поважних причин, оскільки у справі планується призначити судово-психіатричну експертизу, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що підстав для зміни обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу не має, і вважає за доцільне запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити.

Разом з тим, враховуючи вимоги п.1 ч.4 ст.183 КПК України, а також обставини справи та вагомість вищенаведених ризиків, суд вважає неможливим визначити розмір застави при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді " тримання під вартою", оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насилля відносно потерпілої.

Суд вважає, що утримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою буде сприяти забезпеченню виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні у розумні строки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 371, 372 КПК України,-

п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17 травня 2021 року включно з утриманням його в державній установі "Чернігівській слідчий ізолятор".

Кримінальне провадження відкласти у зв`язку з призначенням обвинуваченому амбулаторної судово-психіатричної експертизи в КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня Чернігівської обласної ради".

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі у місця ув`язнення.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд Чернігівської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1