Провадження № 1-кс/369/1515/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2021 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
скаржника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанови про закриття кримінальних проваджень № 0000655, № 0000383, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанови про закриття кримінальних проваджень № 0000655, № 0000383, № 0003058.

В обґрунтування скарги посилається на те, що він є потерпілим у означених кримінальних провадженнях.

Скаржнику стало відомо, що кримінальні провадження № 0000655, № 0000383, № 0003058 закриті постановами від 16.11.2020, 22.06.2020, 22.09.2020 відповідно.

ОСОБА_4 вважає, що досудове розслідування у зазначених кримінальних провадженнях проведено неповно, однобічно, слідчими не вчинено всіх необхідних слідчих дій, з метою прийняття об`єктивних та обґрунтованих рішень згідно вимог законодавства.

З урахуванням викладеного, скаржник вважає постанови від 16.11.2020, 22.06.2020, 22.09.2020 незаконними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки рішення про закриття кримінальних проваджень № 0000655, № 0000383, № 0003058 прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінальних правопорушень.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 09.11.2020 дана скарга перебувала у провадженні слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_5 , який ухвалою від 24.03.2021 вимоги скарги задовольнив частково, скасував постанову від 22.09.2020 про закриття кримінального провадження № 0003058, в іншій частині скарги відмовив.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.05.2021 ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.03.2021 у даній справі скасовано в частині відмови у задоволенні вимог та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

На підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 04.06.2021, слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 прийнято справу до провадження та призначено останню до судового розгляду.

10.06.2021 на запит суду від Києво-Святошинської окружної прокуратури надійшов лист разом копією постанови від 14.04.2021, зі змісту якого слідує, що надати матеріали кримінального провадження № 0000383 не представляється можливим, оскільки у останньому визначено підслідність за СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області.

11.06.2021 та 22.06.2021 на запит до суду надійшли матеріали кримінального провадження № 0000655.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав вимоги скарги з підстав, зазначених в останній та просив слідчого суддю зобов`язати орган досудового розслідування внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення слідчими під час здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000655, № 0000383.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо вимог скарги та просив слідчого суддю відмовити ОСОБА_4 у їх задоволенні.

Інші учасники процесу, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, кримінального провадження № 0000655, зазначає наступне.

В провадженні СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області перебувало кримінальне провадження № 0000655 від 30.01.2018, розпочате на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.12.2017 у справі № 369/14264/17 за скаргою Дзюбко за фактом внесення відомостей до ЄРДР.

У межах означеного кримінального провадження органом досудового розслідування допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 , допитано в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , проведено огляд місця події, слідчий експеримент за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , проведено одночасний допит ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , постановою від 19.02.2018 призначено проведення автотехнічної експертизи (технічного стану транспортного засобу), постановою від 12.03.2018 призначено проведення судово-медичної експертизи та отримано висновок експерта від 13.04.2018, постановою від 08.05.2018 призначено проведення судової транспортно-трасологічної експертизи та отримано висновок експерта від 15.06.2018 № 12-1/963, постановою від 08.05.2018 призначено проведення автотехнічної експертизи (технічного стану транспортного засобу) та отримано висновок експерта від 07.06.2018 № 12-1/962, постановою від 08.05.2018 призначено проведення автотехнічної експертизи (технічного стану транспортного засобу) та отримано висновок експерта від 04.06.2018 № 12-1/961, постановою від 05.11.2018 призначено проведення додаткової судово-медичної експертизи, постановою від 26.02.2019 призначено проведення додаткової судово-медичної експертизи та отримано висновок експерта від 19.04.2019 № 61/Д, постановою від 08.08.2019 призначено проведення судової автотехнічної експертизи механізму та обставин ДТП, постановою від 17.12.2019 призначено проведення автотехнічної експертизи механізму та обставин ДТП та отримано висновок експерта від 26.02.2020 № 12-2/3171, постановою від 12.03.2020 призначено проведення додаткової судової автотехнічної експертизи механізму та обставин ДТП та отримано висновок експерта від 03.06.2020 № 12-1/830, отримано тимчасові доступи до медичної документації, однак, у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо виконання всіх ухвал слідчих суддів.

Процесуальними керівниками у кримінальному провадженні, з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин у останньому та прийняття законного і обґрунтованого рішення, надано слідчому вказівки від 01.02.2018, від 11.05.2018, від 10.09.2018, від 17.01.2019, від 09.08.2019, від 30.09.2019, проте, останні не виконанні в повній мірі.

Крім того, постановою від 27.12.2018 слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області відмовлено ОСОБА_4 в подальшому визнанні процесуального статусу потерпілого, дана постанова скасована прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури 15.01.2019.

Постановою від 27.12.2018 кримінальне провадження № 0000655 закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, дана постанова скасована прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури 15.01.2019.

06.07.2020 кримінальне провадження № 0000655 закрите постановоою слідчого на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, дана постанова скасована ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.08.2020 у справі № 369/9309/20.

Оскаржуваною постановою від 16.11.2020 кримінальне провадження № 0000655 закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Будь-яких відомостей про проведення будь-яких слідчих дій після скасування постанови про закриття кримінального провадження від 06.07.2020 та до винесення постанови від 16.11.2020 про повторне закриття кримінального провадження матеріали не містять. Слідчий суддя звертає увагу, що постанови від 06.07.2020 та від 16.11.2020 є аналогічними.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, ст. 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних проваджень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 ст. 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Так, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого складається у тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Проаналізувавши постанову від 16.11.2020 про закриття кримінального провадження № 0000655 за ч. 1 ст. 286 КК України в сукупності із матеріалами самого кримінального провадження, враховуючи проведені слідчі дії під час досудового розслідування останнього, а також те, що після скасування постанови про закриття кримінального провадження від 06.07.2020 та до винесення оскаржуваної постанови будь-яких слідчих дій проведено не було, зміст постанов є аналогічним, слідчий суддя вважає, що постанова від 16.11.2020 підлягає скасуванню.

Щодо вимог скарги ОСОБА_4 про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0000383, слідчий суддя зазначає наступне.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано главою 26 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

Виходячи аналізу норм КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування, а тому, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, зазначене правило застосовується й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (зокрема ч. 1 ст. 306 КПК України).

Таким чином, скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

В свою чергу, за положеннями ст. 38 КПК України органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання. Досудове слідство здійснюють: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

При цьому, у таких випадках не можна керуватися положенням ч. 1 ст. 32 КПК України, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК України, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті (ч. 1 ст. 3, ст. 30, ст. 31 КПК України), і не регламентує діяльність слідчого судді.

Як вбачається із постанови від 14.04.2021 прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0000383 визначено підслідність за слідчими СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області, а саме матеріали провадження направлені до СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області, для проведення досудового розслідування.

З огляду на зазначене, враховуючи, що у кримінальному провадженні № 0000383 визначено підслідність за СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області, розгляд скарги на постанову від 22.06.2020 повинен здійснюватися судом у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області.

Разом з тим, СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області знаходиться за адресою: Київська обл., м. Фастів, вул. Поліни Осипенко, 6, а відтак розташоване поза межами територіальної юрисдикції Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо, зокрема, скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

За таких обставин, скарга ОСОБА_4 в частині оскарження постанови про закриття кримінального провадження № 0000383 не підсудна Києво-Святошинському районному суду Київської області, а тому підлягає поверненню особі, яка її подала.

Щодо заявленої в судовому засіданні ОСОБА_4 вимоги про зобов`язання уповноважених осіб внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення слідчими під час здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000655, № 0000383, слідчий суддя зазначає, що кримінальним процесуальним законодавством визначено процедуру оскарження бездіяльності в порядку ст. 303 КПК України щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, проте, розгляду такої скарги має передувати звернення особи до уповноваженого органу із відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення та допущення бездіяльності останнього щодо невнесення відомостей до реєстру на виконання положень ст. 214 КПК України, чого ОСОБА_12 вчинено не було.

Керуючись ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на постанови про закриття кримінальних проваджень № 0000655, № 0000383 задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_13 від 16.11.2020 про закриття кримінального провадження № 0000655 скасувати.

Копію ухвали направити до Бучанського РУП ГУНП в Київській області, для проведення досудового розслідування, та до Києво-Святошинської окружної прокуратури, для організації контролю.

Скаргу ОСОБА_4 в частині оскарження постанови про закриття кримінального провадження № 0000383 повернути скаржнику.

Роз`яснити особі, яка подала скаргу, що повернення в частині скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в частині повернення скарги шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1