Номер провадження: 11-кп/813/1117/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, від 15.02.2021 року, якою був продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні № 0001749, внесеному до ЄРДР 12.07.2018,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Оскарженою ускархвалою Приморського районного суду м. Одеси, від 15.02.2021, був продовжений строктримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263; ч. 4 ст. 296 КК України у кримінальному провадженні № 0001749, внесеному до ЄРДР 12.07.2018, з визначенням розміру застави у розмірі сорок прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить дев`яносто тисяч вісімсот гривень.
Строк дії запобіжного заходу продовжений на шістдесят днів, тобто до 15.04.2021 включно.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказував на те, що вказана ухвала суду є незаконною та безпідставною з огляду на необґрунтованість пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення.

Крім того обвинувачений стверджує, що прокурором не доведено існування ризиків переховування від суду та впливу на свідків.

За таких обставин, обвинувачений ОСОБА_6 просив скасувати оскаржену ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, від 15.02.2021, та обрати йому запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою або зменшити розмір визначеної застави.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений та захисник підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З оскарженої ухвали вбачається, що прокурором під час судового засідання суду першої інстанції не було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою, разом з тим, відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, суд першої інстанції розглянув питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.
Положеннями ст. 422-1 КПК України визначено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України регламентовано, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з цим та з огляду на те, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 перебуває на стадії розгляду пред`явленого обвинувачення судом першої інстанції по суті, недоцільним є розгляд питання щодо обґрунтованості підозри.
При цьому, апеляційний суд визнає неспроможнім доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 щодо необґрунтованості обвинувального акту та обвинувачення в цілому, оскільки прийняття рішення по суті пред`явленого обвинувачення є суто прерогативою та виключним правом суду першої інстанції, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 .
Щодо тверджень апеляційної скарги про відсутність ризиків у цьому кримінальному провадженні, апеляційний суд зазначає таке.
З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263; ч. 4 ст. 296 КК України, які, відповідно до положень ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів..
Відповідно до ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є таким, який застосовується у виключних випадках, тобто, коли застосування більш м`якого запобіжного заходу може завадити виконанню завдання кримінального провадження.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно існування ризику переховування від суду, зважаючи на покарання, яке загрожує обвинуваченому, в разі визнання його винуватим, а також відсутність відомостей, щодо місця проживання обвинуваченого, тобто наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому, апеляційний суд вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції відносно того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні з огляду на те, що відповідно до матеріалів кримінального провадження потерпілі у кримінальному провадженні народились та проживають у м. Дніпрі, на теперішній час у м. Одесі не перебувають, відтак наявність ризику, передбаченого п. 3) ч. 1 ст. 177 КПК України, слід визнати не підтвердженою.
Також, апеляційним судом не встановлено доказів на підтвердження ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, на який посилався суд першої інстанції в оскарженій ухвалі.
З огляду на викладені обставини, апеляційний суд вважає оскаржену ухвалу в цій частині необґрунтованою.
Враховуючи те, що застосування запобіжних заходів має на меті забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, за обставин наявності ризику, передбачених п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, врахування обставин, передбачених ст. 178 КПК України, водночас, відсутності ризиків, передбачених п.п. 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд дійшов переконання, що висновки Приморського районного суду м. Одеси щодо необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обгрунтованими.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що розмір застави, визначений судом першої інстанції, який становить сорок прожиткових мінімумів для працездатних осіб, є непомірним для обвинуваченого та недоцільним для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на цьому етапі кримінального провадження.
Враховуючи встановлену апеляційним судом відсутність частини ризиків, зазначених судом першої інстанції, апеляційний суд вважає, що співмірним та достатнім альтернативним запобіжним заходом для обвинуваченого ОСОБА_6 є застава в меншому передбаченому законом розмірі.
Відповідно до положень п. 2) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого належить задовольнити частково, оскаржену ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, від 15.02.2021, - скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 370, 372, 376, 404, 407, 409, 419, 422-1, 532, 583-585 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, від 15.02.2021 року, якою був продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні № 0001749, внесеному до ЄРДР 12.07.2018 року, скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 15.04.2021 включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_6 , обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить сорок п`ять тисяч чотириста гривень.

В разі внесення застави, ОСОБА_6 , звільнити з-під варти негайно, та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати до суду за кожним викликом;
2) не відлучатися із м. Одеси без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
Строк дії покладених обов`язків становить два місяці з моменту внесення застави та звільнення ОСОБА_6 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що:
- застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Одеського апеляційного суду, з метою забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків;

- застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем);

- у разі внесення застави згідно з ухвалою суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення;

- обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставуу розмірі, визначеному в ухвалі;

- разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави;

- у разі звернення застави в дохід держави суд, вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України;
- застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, підлягає негайному виконанню, і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4