Єдиний унікальний номер 341/626/20
Номер провадження 1-кп/341/81/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року місто Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:
секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.04.2020 під № 0000121, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуша Івано-Франківської області, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , неодружений, з неповною середньою освітою, не військовозобов`язаний, українець, громадянин України, не працює, відповідно до ст. 89 КК України не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 296, частиною першою статті 186 Кримінального кодексу України.
встановив:
ОСОБА_5 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю щодо потерпілого ОСОБА_6 , та вчинив відкрите викрадення майна (грабіж) потерпілого ОСОБА_6 за наступних установлених судом обставин.
27 березня 2020 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння спільно з ОСОБА_7 проходили по вул. І. Франка у с. Новий Мартинів. У цей час, по цій же вулиці, йшов ОСОБА_6 і освічував собі дорогу ліхтариком, який вмонтований у мобільний телефон марки «Nokia 1280».
Коли обидві сторони наблизились один до одного, обвинувачений, діючи з хуліганських мотивів, безпричинно, розпочав з потерпілим словесний конфлікт, під час якого у присутності сторонньої особи наніс йому декілька ударів кулаком у ділянку голови. Від утриманих ударів потерпілий не встояв на ногах та упав на землю, водночас випустивши з рук наявний у нього мобільний телефон. Надалі ОСОБА_5 умисно наніс лежачому ОСОБА_6 ще декілька ударів ногами по його ногах і тулубу, у результаті чого спричинив останньому фізичний біль.
Після вчинення хуліганських дій ОСОБА_5 побачив на землі належний потерпілому мобільний телефон і у нього виник умисел на відкрите викрадення цього пристрою.
Обвинувачений підійшов до мобільного телефона, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, підняв із землі телефон та відкрито викрав його. Потерпілий, побачивши дії обвинуваченого, почав вимагати у ОСОБА_5 повернути його мобільний телефон. Однак, обвинувачений, не маючи наміру припинити свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, ігноруючи прохання потерпілого, залишив місце вчинення кримінального правопорушення і надалі викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на суму 250,0 грн.
З огляду на викладене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за частиною 1 статті 296, частиною 1 статті 186 КК України, оскільки він вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю щодо потерпілого ОСОБА_6 , та вчинив відкрите викрадення майна (грабіж) потерпілого ОСОБА_6 .
Водночас, розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 здійснювався у межах пред`явленого йому обвинувачення.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наніс потерпілому декілька ударів кулаком у ділянку голови та декілька ударів ногами по його ногах і тулубу, а також вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_6 . До вчиненого ним кримінального правопорушення ставиться негативно, готовий до покарання, яке просить призначити не дуже суворим, не пов`язаним з позбавленням особистої свободи. Також зазначив, що потерпілому телефон не відшкодував. Підтвердив, що ніде офіційно не працює.
Потерпілий ОСОБА_6 у своїй письмовій заяві просив здійснювати судовий розгляд кримінального провадження без його участі. Зазначив, що до обвинуваченого має претензії щодо пошкодженого мобільного телефона. Просив суд суворо не карати обвинуваченого.
Оскільки, обвинувачений у судовому засіданні вину визнав та дав суду показання, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і відповідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів у цій кримінальній справі, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та правдивості позиції якого у суду немає. Водночас згода обвинуваченого щодо застосування положень частини третьої статті 349 КПК України зафіксована лише за допомогою технічного запису процесу засідання.
За встановлених обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд відповідно до статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 643/2047/15к, відповідно до якої норми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимось певним видом доказів. Зазначені обставини підлягають доказуванню і оцінці, виходячи з положень статей 84, 92, 94 КПК України.
Таким чином, факт вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння, підтверджується показаннями останнього в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Суд під час призначення покарання враховує позицію потерпілого, що ОСОБА_5 відповідно до довідки-характеристики виконавчого комітету Тенетниківської сільської ради від 29.04.20 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, вину визнав, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до змісту висновку досудової доповіді Галицького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та високу ймовірність ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (в т. ч. окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги ставлення обвинуваченого до скоєного, наявність пом`якшуючих покарання обставин, щире каяття, а також тяжкість та зухвалість вчинених кримінальних правопорушень, те, що обвинувачений збитки потерпілому не відшкодував та офіційно не працевлаштований, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у межах санкції частин статей, за якими кваліфіковано діяння, у вигляді арешту, яке буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Відповідно до частини 1 статті 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Питання речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.
Керуючись статтями 100, 368, 374, 376, 532 КПК України, статтями 66, 67, 186, 296 Кримінального кодексу України, суд
ухвалив :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 296, частиною першою статті 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:
- за частиною 1 статті 186 КК України у вигляді арешту на строк 2 (два) місяці.

- за частиною 1 статті 296 КК України у вигляді арешту на строк 1 (один) місяць.

На підставі частини першої статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити обвинуваченому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді арешту на строк 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання у порядку виконання вироку.

Речові докази:
- мобільний телефон марки «Nokia 1280» та паперову коробку синього кольору до мобільного телефона марки «Nokia 1280», які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 3 (м. Галич) повернути потерпілому ОСОБА_6 , жителю с. Новий Мартинів Івано-Франківської області.
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяМ. Р. Мергель