Справа № 344/7376/21
Провадження № 1-кс/344/2903/21
У Х В А Л А
18 травня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, в провадженні старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 знаходиться кримінальне провадження № 0000791 від 14 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. За результатом огляду місця події слідчим вилучено у заявника, з метою забезпечення збереження майна, як речового доказу з наступним накладенням арешту з забороною на користування та розпоряджання транспортним засобом, а саме автомобілем марки «VOLKSWAGEN LT -35», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Даний автомобіль належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . Вказаним транспортним засобом 14 листопада 2020 року керував водій ОСОБА_5 , який є внуком заявника, і рухався автодорогою Н-09 «Мукачеве-Львів» у напрямку м.Львів. Приблизно в 03 годин 55 хв. проїжджаючи вулицею 16 липня, що в смт.Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області він вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перебував на його смузі. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_6 помер на місці події. Автомобіль поміщено на зберігання на територію спеціального майданчика Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, що знаходиться по вул.Горбата в м.Коломия. Заявнику відомо із даних Єдиного державного реєстру судових рішень, що старшим слідчим в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 16 листопада 2020 року подано клопотання про накладення арешту на вказаний автомобіль, що викликано необхідністю проведення комплексного дослідження даного транспортного засобу при вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_7 (справа№344/15439/20) від 17 листопада 2020 року відповідне клопотання задоволено та накладено арешт на належний заявнику транспортний засіб автомобіль марки «VOLKSWAGEN LT -35», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Даний автомобіль належить ОСОБА_4 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . Постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 30 квітня 2021 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000791 від 14 листопада 2020 року закрито у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення і відомості про прийняте рішення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Даною постановою визначено, що автомобіль марки «VOLKSWAGEN LT - 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 після закінчення терміну оскарження цієї постанови повернути у відповідності до вимог ст. 174 КПК України. Заявнику відомо, що постанова у встановлений ст.ст.303, 304 КПК України термін протягом десяти днів слідчому судді не оскаржена і набрала законної сили. Обставинами, які підтверджують законність володіння відповідним транспортним засобом є наявність у заявника свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Просив скасувати арешт на транспортний засіб та повернути його.

Сторони провадження в судове засідання не з`явились, про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Заявником подано заяву про розгляд клопотання без його участі, вимоги підтримав в повному обсязі. Слідчим подано заяву про розгляд клопотання без його участі, не заперечив щодо задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

17/02/2021 ухвалою Івано-Франківського міського суду з метою забезпечення збереження майна, як речового доказу накладено арешт з забороною на користування та розпорядження на автомобіль марки «VOLKSWAGEN LT -35», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .

30/04/2021 Постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 30 квітня 2021 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000791 від 14 листопада 2020 року закрито у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Отже арешт може бути скасовано у випадку, якщо відповідна особа доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так суб`єкт клопотання не оспорював і не заперечив правових підстав накладення відповідного арешту. В його клопотанні вказано, що на його думку на даний час відпала потреба арешту автомобіля.

Отже судом раніше встановлено, що арешт на спірний автомобіль накладено обґрунтовано; автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, згідно з якою речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті його розгляду. До вказаного часу докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

При цьому арешт речового доказу здійснено саме з метою забезпечення його збереження у незмінному стані, усунення ризиків зміни речового доказу, знищення чи спотворення відповідних якостей речового доказу, що використовуються під час доказування фактичних обставин, що становлять предмет кримінального провадження.

Також важливо відзначити, що відповідно до ст. ст. 7, 22 КПК України обвинувачення підтримується прокурором, а відповідно до ст. 23, 95 КПК України суд безпосередньо досліджує докази, під час судового розгляду кримінального провадження.

Отже питання підтримання державного обвинувачення у відповідному кримінальному провадженні вирішується прокурором. Тому питання використання доказу в процесуальній діяльності до завершення кримінального провадження підлягає вирішенню прокурором, а не слідчим.

Отже для вирішення питання повернення речового доказу скаржник зобов`язаний був звернутися до уповноваженого кримінальним процесуальним законом суб`єкта, якому належить право на підтримання обвинувачення за опосередкуванням відповідних доказів, яким є прокурор, а не слідчий.

В свою чергу, в матеріалах клопотання відсутні докази щодо направлення копії постанови потерпілими, не обґрунтовано, що строк оскарження постанови про закриття кримінального провадження сплив. Таким чином потреба, з якою було встановлено арешт речового доказу все ще не відпала. Отже потреба в арешті речового доказу на даний час не відпала.

Таким чином перед судом не доведено наявності правових підстав для скасування арешту речового доказу.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :
в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1