Справа № 367/647/21
Провадження № 1-кс/367/258/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в закритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів

в с т а н о в и в :
01.02.2021 року до Ірпінського міського суду надійшло клопотання слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів.

В судове засідання належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 не з`явились.

Дослідивши надані матеріали вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження може застосовуватись тимчасовий доступ до речей і документів.

Так, враховуючи положення ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити виїмку).

Згідно ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Як визначено ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Так, з системного аналізу положень ч. 5 ст. 163 КПК України випливає, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

При цьому, за змістом ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст. 26 КПК України).

Виходячи з змісту вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України).

Як імперативно встановлено ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання.

Враховуючи, що засадами кримінального провадження є принципи змагальності та диспозитивності, той факт, що слідчий СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, в судове засідання для розгляду вказаного клопотання не з`явились, жодних причин поважності неявки в судове засідання слідчому судді не надали, знехтувавши тим самим своїми процесуальними правами та обов`язками щодо надання слідчому судді доказів та доведення підстав для надання тимчасового доступу до запитуваних речей і документів, а з врахуванням положень ч. 4 ст. 163 КПК України їх присутність при розгляді поданого клопотання є обов`язковою, слідчий суддя приходить до висновку, що наведені доводи клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів фактично підтримані не були, а обставини, передбачені ч. 5, 7 ст. 163 КПК України, які підлягають встановленню в даній категорії справ, недоведені, відтак, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 22, 26, 40, 107, 131-132, 159-163, 309, 369-372 КПК України,

ухвалив:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погодженого з прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1