Справа №212/3679/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кривого Рогу кримінальні провадження внесені в ЄРДР за №0000188 від 15.04.2021р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, інвалід ІІІ групи, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , в період часу з 20.00 години 14.04.2021 по 08.00 годину 15.04.2021, більш точного часу судом не встановлено, проходив повз перший під`їзд будинку АДРЕСА_2 , де побачив припаркований автомобіль марки «Suzuki» Ignis червоного кольору, н/з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підійшовши до зазначеного автомобіля, ОСОБА_3 помітив, що на задньому сидінні вказаного автомобіля знаходяться речі, в цей час у останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.

Далі, ОСОБА_3 , в період часу з 20.00 години 14.04.2021 по 08.00 годину 15.04.2021, більш точного часу судом не встановлено, на виконання свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи із корисливих мотивів, переконавшись у відсутності можливих свідків, очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер, лівою рукою відчинив задні дверцята салону вказаного автомобіля і тим самим проник до сховища, яке слугує для зберігання матеріальних цінностей потерпілого, де з пасажирського сидіння викрав належне ОСОБА_5 майно, а саме: автомобільний компресор марки «300 PSI» 12 V, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2207 від 22.04.2021 складає 358,62 гривень. Після чого з місця вчинення злочину разом із викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши його на свою користь.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 358,62 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю, дав суду пояснення, які відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому і просив суворо його не карати.
Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву, щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорювали фактичних обставин справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, щодо його особи.
За таких обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.
Суд, відповідно до ст.65 КК України, при призначені обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, інтереси суспільства та конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебував, у лікаря нарколога перебував під наглядом з квітня 2005 року по липень 2006 року та з березня 2013 року по лютий 2016 року з приводу вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками, за місцем проживання характеризується посередньо, інвалід ІІІ групи.
Пом`якшуючими покарання обставинами, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному.
Обтяжуючих покарання обставин, відповідно до ст.67 КК України, суд не встановив.
Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а тому, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе без її ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання в межах санкцій ч.3 ст.185 КК України та звільненням від призначеного покарання з іспитовим строком.

У відповідності до ст.50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст.69 КК України про призначення більш м`якого покарання ніж передбачено законом.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Обмеження, визначені раніше запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 особисте зобов`язання сплинули, клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження до суду не надійшло.
По справі проведені судова товарознавча експертиза №2207 від 22.04.2021р., судовим експертом ОСОБА_6 , витрати за яку відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 63, 65, 66, 67, 185 КК України, ст.100, ч.3 ст. 349, ст.ст.368-371,373-374,376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України КК України та призначити йому покарання у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік.
У відповідності до ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: автомобільний компресор марки «300 PSI» 12 V, який передано під збергіальну розписку ОСОБА_5 - залишити в розпорядженні власника.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового засідання у даному кримінальному провадженні мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1