Справа №:755/9724/17
Провадження №: 1-кп/755/360/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" квітня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0006105 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ульяновська, Російської Федерації, росіянина, громадянина Росії, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

УСТАНОВИВ :
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

23 березня 2021 року прокурором були внесені клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 23 березня 2021 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

19 квітня 2021 ОСОБА_6 було розшукано та доставлено до суду.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні раніше внесеного клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, обвинувачений може здійснити спроби переховуватись надалі від суду та вчинити нове кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував, пояснив, що ухилятися від суду наміру не мав, однак втратив мобільний телефон, а судові виклики не отримував. Додатково зазначив, що знав про обов`язок самостійно цікавитись про рух справи стосовно нього, але у зв`язку зі складними життєвими обставинами зовсім про це не думав.

Захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_4 і ОСОБА_5 заперечували щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили у задоволенні клопотання відмовити, зазначивши, що обвинувачений дійсно втратив мобільний телефон, тому у нього був відсутній зв`язок, а потім помер його батько, тому він мав певні клопоти, пов`язані із похороном.

Крім того, у своїх письмових запереченнях захисник ОСОБА_5 зазначив, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення не може бути єдиним виправданням утримання особи під вартою, як і тяжкість покарання, що може бути призначене. Зазначив, що ОСОБА_6 має хронічне захворювання епілепсію, при цьому має хворе серце, що унеможливлює утримання особи під вартою. Водночас просив врахувати, що обвинувачений має постійне місце проживання, має дохід, хоча й не постійний.

Вислухавши думку прокурора, захисників та обвинуваченого, суд доходить наступних висновків.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Також, суд ураховує, що згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

В ході обговорення питання доцільності обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до обвинувального акту, встановлено такі відомості: обвинувачений має постійне місце проживання, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Судом встановлено, що обвинувачений на час вирішення даного питання має хронічні захворювання, які потребують належної уваги.

Суд також враховує, що обвинуваченого було оголошено у розшук ухвалою суду від 23.03.2021 року, що може свідчити про спроби останнього в подальшому ухилятись від суду.

Водночас, заявлений прокурором ризик вчинення нового злочину на думку слідчого судді, не знайшов свого підтвердження, оскільки відомостей про спроби вчинення нових злочинів суду не надані. Враховуючи наведене, доводи прокурора суд вважає необґрунтованими припущеннями. Тому зазначений ризик суд до уваги не бере.

Разом з тим, положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише наведенням переліку законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Отже, розглянувши подане прокурором клопотання, а також враховуючи, що обвинувачений має постійне місце проживання, а також складні життєві обставини обвинуваченого, суд вважає, що прокурором не доведено та не підтверджено належними матеріалами недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, викладене вище суд, вважає за потрібне клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби із покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 314-316, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.

Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 негайно прибути до місця свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою (викликом);

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3)не відлучатися за межі місця проживання без дозволу суду.

Термін дії запобіжного заходут та обов`язків, покладених судом на ОСОБА_6 визначити до 19 червня 2021 року.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 негайно з-під варти в залі суду.

Копію ухвали для виконання передати до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Дніпровський районний суд м. Києва

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя М. Сазонова