Романівський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України
22 лютого 2021 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні на підготовчому провадженні в залі суду в смт. Романів кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Романів Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працюючого, не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 3 статті 357 Кримінального кодексу України (далі КК України),-

В С Т А Н О В И В :
22 жовтня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним, в якій сформульовано обвинувачення та зазначено кримінальне правопорушення у вчинені якого обвинувачується особа, зокрема зазначено, що 19 жовтня 2020 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне, незаконне заволодіння паспортом ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння паспортом ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_4 19.10.2020 близько 14 год. 00 хв. перебуваючи у будинку розташованому по АДРЕСА_2 , виявив біометричний паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_5 , № НОМЕР_1 , виданий 04.11.2019, органом 1835, яким вирішив умисно, таємно, незаконно заволодіти.

В подальшому, без розриву у часі, ОСОБА_4 скориставшись відсутністю власника паспорта та інших осіб, що могли б перешкодити вчиненню кримінального правопорушення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони не будуть помічені сторонніми особами, із шафи у кімнаті будинку, таємно, умисно, викрав біометричний паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_5 тим самим незаконно заволодівши ним.

З викраденим біометричним паспортом на ім`я ОСОБА_5 , ОСОБА_4 зник з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 3 статті 357 КК України, як умисні дії, які виразилися у незаконному заволодінні паспортом.

Згідно з даною угодою потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за частиною 3 статті 357 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та зазначив, що кримінальне правопорушення було скоєно за тих обставин, які вказані в обвинувальному акті і угоді, сторони угоди примирилися, шкода відшкодована. Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку, визначеному пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

В судовому засіданні прокурор не заперечував щодо затвердження угоди і вважає, що визначена в угоді міра покарання відповідає санкції статті та особі обвинуваченого. Потерпіла вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 357 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із статтею 12 КК України є кримінальним проступком.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені статтею 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені статтею 476 КПК України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив незаконне заволодіння паспортом, а тому ці його дії кваліфікує за частиною 3 статті 357 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Згідно вимог статті 100 КПК України визнаний речовим доказом біометричний паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , що переданий на зберігання потерпілій, після набрання вироком законної сили, слід залишити останній.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 100, 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 22 жовтня 2020 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 3 статті 357 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у вигляді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речовий доказ - біометричний паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , що переданий на зберігання потерпілій, після набрання вироком законної сили залишити у потерпілої ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1