У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/583/20

№ 1-в/183/139/21

15 квітня 2021 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області подання начальника Новомосковського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про затримання та направлення засудженої ОСОБА_5 до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2021 року на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника Новомосковського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про затримання та направлення засудженої ОСОБА_5 до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, яке мотивоване тим, що 29.03.2021 року ОСОБА_5 був вручений припис про необхідність з`явитись до місця відбування покарання 01.04.2021 року, також було відібрано корінець припису, де ОСОБА_6 зазначила про те, що їй відомо місце та дата прибуття до виправного центру, крім того роз`яснено порядок слідування до виправного центру, про що було відібрано підписку про ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання де вона власноруч ознайомлена під особистий підпис, а також роз`яснені наслідки за ухилення у разі невиїзду самостійно протягом встановленого терміну до виправного центру.
05.04.2021 року до Новомосковського міськрайонного відділу надійшло повідомлення за вх. № 1047 від 05.04.2021 року про те що ОСОБА_5 не прибула до виправного центру 01.04.2021 року. 07.04.2021 року заступникомначальника відділу було здійснено виїзд за адресою проживання громадянки ОСОБА_5 для встановлення причин не виїзду до виправного центру, та в ході розмови з засудженою вона пояснила, що не прибула до виправного центру, оскільки знаходилась на заробітках, від більш детального пояснення ОСОБА_5 відмовилась.
На підставі викладеного та, керуючись частиною 5 ст. 57 КВК України, прошу затримати та направити засуджену ОСОБА_5 до місця відбування в порядку встановленому для засуджених до позбавлення волі.
В судовому засіданні представник Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_4 підтримала подання, просила його задовольнити, мотивуючи його обставинами, викладеними в ньому.

Прокурор, просив відмовити в задоволені подання, зазначивши, що наразі відсутні підстави для його задоволення.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали подання та особову справу, суд прийшов до наступних висновків.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.02.2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнено на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік, і на неї були покладені обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2020 року вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області приведено у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII, визначено покарання 2 роки обмеження волі, звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України на 1 рік.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.02.2021 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та направлено засуджену ОСОБА_5 для відбування покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2020 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнену від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України на 1 рік; Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2020 року вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області приведено у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII, визначено покарання 2 роки обмеження волі, звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України на 1 рік.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 57 КВК України у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.
Відділом пробації до подання не надано доказів того, що відповідно до вимог ч.5 ст. 57 КВК України, органам Національної поліції було направлено подання про оголошення засудженої в розшук.
Таким чином, при зверненні до суду з відповідним поданням, не виконані всі вимоги, передбаченіч.4, 5 ст. 57 КВК України, які є обов`язковими перед направленням подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні даного подання, як такого, що подане передчасно, що не позбавляє повторному зверненню до суду у випадку наявності для цього підстав.
Крім того, виходячи зі змісту ст. 57 КВК України, на яку посилається ініціатор в своєму поданні, зазначеною нормою не передбачено звернення до суду з поданням щодо затримання засудженого, а передбачено можливість звернення до суду з поданням для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі.

В свою чергу, відповідно до вимог ст.. 87 КВК України, особи, засуджені до позбавлення волі, направляються для відбування покарання не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили. Протягом цього строку засуджений має право на короткострокове побачення з близькими родичами. Порядок направлення засуджених до виправних і виховних колоній визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Виходячи з вищевикладеного, відсутні підстави для задоволення подання.

Керуючись ст. 57 КВК, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні поданняначальника Новомосковського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про затримання та направлення засудженої ОСОБА_5 до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.
Повний текст ухвали оголошено 16 квітня 2021 року об 11 годині 00 хвилин.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1