ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/306/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - в порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2021 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження № 11-сс/817/306/21 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.07.2021 року про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Тернополя, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,- ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.07.2021 року клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , задоволено частково та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із можливістю внесення застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681 000 грн, поклавши на нього, у разі її внесення, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що слідчим суддею при постановленні оскаржуваного рішення належним чином не врахована тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів та просив її задовольнити, захисника, підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000454 від 14.02.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України.

22.07.2021 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Перевіряючи доводи клопотання органу досудового розслідування на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність ризиків передбачених п.п.2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_7 під вартою немає, оскільки доказів, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні слідчого ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного ( ОСОБА_7 є неповнолітньою особою з наявною інвалідністю), не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.

З урахуванням вказаного, а також даними про особу підозрюваного, який зокрема є неповнолітньою особою з інвалідністю, в їх сукупності, суд дійшов висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, який, також і на думку колегії суддів, зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Тому доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою є, на думку колегії суддів, необґрунтованими, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування того чи іншого запобіжного заходу та прийшов до вірного висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Отже, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду щодо ОСОБА_7 без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

Постановила:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.07.2021 року року про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді