1-кс/621/598/21
У Х В А Л А
іменем України

30 липня 2021 року м. Зміїв
Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
Клопотання мотивоване тим, що органом досудового розслідування ОСОБА_3 підозрюється в тому, що він, зловживаючи своїми повноваженнями з метою отримання неправомірної вигоди для третьої особи, не звернув увагу на те, що договором іпотеки від 20.10.2006 року, що був посвідчений ПН ХМНО ОСОБА_5 зареєстрований в реєстрі за
№ 3502, не передбачав позасудового порядку врегулювання на підставі статей 36, 37, 58 Закону України «Про іпотеку».
Самостійно отримати такий доказ адвокат не має змоги, оскільки ці відомості нотаріальну таємницю, яка охороняється законом.
Повноважний представник особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання (ч. 4 ст. 163 КПК України).
Адвокат ОСОБА_4 надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, доводи викладені у клопотанні підтримав.
Прокурор Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_7 надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, та без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального проводження.
Особа у володінні якої знаходяться речі та документи, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , за викликом суду не з`явилася.
Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.
Дослідивши клопотання та додані до нього додатки, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Так, одним із заходів забезпечення кримінального провадження, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України, є тимчасовий доступ до речей і документів.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.
Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч. 2 ст. 333 КПК України, під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування.
Суд не ставить під сумнів доводи захисника стосовно того, що зазначені у клопотанні відомості перебувають у володінні приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 .
На переконання суду, такі обставини мають суттєве значення для даного кримінального провадження. Адже, допустимість доказів - це ознака, що стосується як змісту, так і форми доказів і свідчить про дотримання всіх вимог закону, пов`язаних з їх одержанням і фіксацією: отримання з належного джерела, уповноваженим на те суб`єктом, з використанням визначених у законі засобів, та у свою чергу можуть бути правомірно використані при прийнятті процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Так, КПК України надає стороні захисту рівні права із стороною обвинувачення у збиранні доказів та доведенні їх переконливості перед судом. Тому, у разі наявності у сторони захисту відомостей, які спростовують покладені в основу обвинувачення обставини або свідчать про недопустимість зібраних обвинуваченням доказів, їй мають бути надані рівні можливості для доведення цих обставин. Невід`ємною складовою такого доведення є збір доказів та застосування для цього відповідних заходів забезпечення кримінального провадження або проведення слідчих дій.
Відповідно до ч.1,2 ст. 8 ЗУ "Про нотаріат", нотаріальна таємниця - сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо. Нотаріус та особи, зазначені у статті 1 цього Закону, а також помічник нотаріуса зобов`язані зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо їх діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія або дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялась.
Суд вважає, що дані , про які зазначається у клопотанні, за певних обставин можуть мати значення для доведення або спростування обставин кримінального провадження, в якому здійснюється притягнення особи до кримінальної відповідальності, і використовуватися стороною захисту для оцінки правомірності вчинення тих чи інших процесуальних дій.
Також на переконання суду, обставини, які передбачається довести за допомогою отриманих даних, неможливо довести іншими способами, окрім як шляхом надання тимчасового доступу до документів.
Натомість, КПК України встановлює можливість отримання і використання для цілей кримінального провадження такої інформації шляхом надання тимчасового доступу до неї. А тому, отримати дані, про тимчасовий доступ до яких просить захисник іншим шляхом, окрім як на підставі вмотивованого рішення суду про надання тимчасового доступу до них, неможливо.
Керуючись положеннями ст. 372, 376 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів - задовольнити.
Строк дії ухвали - один місяць з дня її постановлення, до 30 серпня 2021 року включно.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до документів суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Слідчий суддя: