ВИРОК
іменем України

19 квітня 2021 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
потерпілої: ОСОБА_4
законного представника потерпілої: ОСОБА_5
представників потерпілої: ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимир-Волинський кримінальне провадження №0000186 від 05.08.2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гаруша Турійського району

Волинської області , громадянина України, українця,

освіта середня-спеціальна, одруженого, працюючого

різноробочим в ФГ «Аміла», проживаючого в

АДРЕСА_1 , не судимого згідно ст.89 КК України

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.156 КК України,-

в с т а н о в и в:

05 серпня 2019 року близько 07 год 30 хв, ОСОБА_8 , знаходячись в с.Купичів Турійського району Волинської області, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій, грубо порушуючи гарантоване ст.30 Конституції України право громадян на недоторканність житла, незаконно, тобто за відсутності згоди власника та відповідного судового рішення, через вхідні двері, шляхом їх відчинення, проник у житловий будинок АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_10 .

Окрім цього, він же, 05 серпня 2019 року, близько 07 год 30 хв, перебуваючи у житловому будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_10 , зайшов у спальну кімнату будинку, в якій в цей час спала неповнолітня донька власника будинку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та будучи достовірно обізнаним про те, що ОСОБА_4 не досягла шістнадцятирічного віку, діючи умисно, переслідуючи мету задоволення своєї статевої пристрасті, а також збудження статевого інстинкту дитини, з метою подолання можливого опору з боку потерпілої, сів зверху на ноги неповнолітній ОСОБА_4 , котра від цього прокинулась, та силою утримуючи однією рукою її руки над її головою, іншою рукою вчинив фізичні розпусні дії сексуального характеру, без здійснення статевого акту, які виразились у торканні статевих органів потерпілої під її нижньою білизною.

Обвинувачений ОСОБА_8 винним себе не визнав. Суду показав, що тривалий час перебував у дружніх відносинах з сім`єю ОСОБА_11 , неодноразово бував у їхньому будинку, де тривалий час зберігав у незавершеній будівництвом кімнаті свій пінопласт та будівельні інструменти. 05 серпня 2019 року він вранці, близько 07 год 30 хв прийшов до будинку ОСОБА_11 , оскільки приніс гроші для ОСОБА_12 , яка просила про їх позику. Зайшов у будинок, хоча знав що власник будинку перебуває у Польщі на заробітках, побачив що ОСОБА_13 спить і торкнувся її ноги щоб розбудити. Однак побачивши що це не ОСОБА_13 , а її донька ОСОБА_14 , яка почала кричати і кликати на допомогу, злякався і стримав її руки щоб вона не кричала, пояснив що помилився і через деякий час пішов з будинку. Стверджує, що раніше неодноразово заходив у даний будинок без стуку і без дозволу господарів. Пояснює, що дійсно любить чужих жінок, але ніколи до дитини б не поліз. Просить вибачення за таку прикру помилку. Цивільний позов не визнає.

Окрім вказаних показань обвинуваченого, його вина у вчиненому повністю доведена в судовому засіданні та стверджується наступними доказами.

Показаннями неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 , якими стверджується, що 05 серпня 2019 року вранці, вона спала у власній кімнаті, при цьому була прикрита одіялом, оскільки в літню пору в будинку дуже жарко і вона не накривається повністю. Батько знаходився у Польщі на роботі, а мама з старшою сестрою пішли на збір малини. В будинку більше нікого не було. Прокинулась, як потім з`ясувала, близько 07 год 30 хв від того, що хтось торкається її ноги. Відкривши очі, побачила ОСОБА_15 , який не дивлячись на її вмовляння, заліз ногами на ліжко, сів на неї та схопивши своїми руками її руки, однією рукою тримав її дві руки над її головою, а іншою рукою торкався її тіло під білизною, в тому числі в інтимних місцях. Припинив свої дії ОСОБА_16 лише після того, як вона кричала та погрожувала що розповість про ці його дії батькові. За зберігання таємниці події пропонував їй 500 грн та шоколадку. Від пережитого у неї був сильний душевний стрес і вона відразу зателефонувала сестрі та розповіла про цю подію. Раніше теж мали місце випадки, коли ОСОБА_17 намагався до неї приставати, але вона соромилась про це розповісти батькам чи сестрі.

Показаннями свідка ОСОБА_4 стверджується, що 05 серпня 2019 року коли вони з матір`ю пішли по збір малини, вийшовши з будинку, підперли двері віником, за сільським звичаєм. Вийшовши на дорогу вона побачила ОСОБА_15 , який стояв на дорозі біля свого будинку та був повернутий в їхню сторону обличчям. Близько 08 год до неї подзвонила сестра ОСОБА_18 , яка залишилась в будинку, та повідомила, що в будинок прийшов ОСОБА_17 та проти її волі торкався її інтимних місць. Прийшовши додому, про все розказала в деталях. Також розповіла, що раніше ОСОБА_16 неодноразово до неї приставав з непристойними пропозиціями.

Показаннями свідка ОСОБА_5 , якими стверджується, що між ОСОБА_16 та її чоловіком були дружні відносини, раніше він неодноразово бував у їхньому будинку. 05 серпня 2019 року коли вони з старшою донькою пішли по збір малини, вийшовши з будинку, підперли двері віником. Вийшовши на дорогу вона побачила ОСОБА_15 , який стояв на дорозі біля свого будинку. Прийшовши додому дізналась від ОСОБА_19 , що близько 07 год 30 хв в будинок зайшов ОСОБА_17 та проти волі дитини торкався її інтимних місць. Також дитина розповіла, що раніше ОСОБА_16 неодноразово до неї приставав з непристойними пропозиціями. Стверджує, що ніколи дозволу ОСОБА_16 самовільно заходити в їхній будинок ні вона, ні чоловік йому не надавали. Заперечує факт особливих відносин між нею та ОСОБА_16 та те, що просила в ОСОБА_16 гроші в позику напередодні події. Згодом після звернення в правоохоронні органи про вчинене, ОСОБА_16 в телефонній розмові з нею пояснював, що йому зайшло та просив вибачення за вчинене та намагався владнати це питання щоб вони забрали заяву з поліції.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , якими стверджується, що у вказаний період він перебував у Польщі на роботі. 05 серпня 2019 року після обіду, він дізнався по телефону про вказану подію, а приїхавши з ОСОБА_20 додому - дізнався в деталях про подію та в цілому дав показання, покликаючись на показання зі слів дружини та дітей. Ствердив, що дозволу ОСОБА_16 самовільно заходити в будинок без дозволу власників йому ніхто не давав.

Показаннями свідка ОСОБА_21 стверджується, що йому 05 серпня 2019 року подзвонив його брат ОСОБА_22 , який перебував на роботі в Польщі та повідомив, що ОСОБА_17 вчинив розпусні дії по відношенню до його дитини, доньки ОСОБА_19 . Підтвердив факт розмови через декілька днів з ОСОБА_16 , який виправдовувався та казав що переплутав дитину з її матір`ю.

Показаннями свідка ОСОБА_23 , яка ствердила факт домагання її ОСОБА_24 за рік до вказаної події, про яку чула від односельчан.

Показаннями свідка ОСОБА_25 , який ствердив що, раніше ОСОБА_17 заглядав у будинок до його дружини, стукав по вікнах, а також приставав до жінчиної сестри з інтимними пропозиціями.

Показаннями свідка ОСОБА_26 якими стверджується, що про подію вона дізналась від братихи ОСОБА_12 та забрала ОСОБА_27 до себе в м.Ковель, щоб тимчасово змінити дитині обстановку, оскільки ОСОБА_18 пережила сильний стрес.

Рапортом чергового відділу поліції від 05 серпня 2019 року та протоколом прийняття заяви ОСОБА_4 про вчинені ОСОБА_24 щодо неї роспусні дії.(а.к.п.12, 13)

Заявою потерпілої ОСОБА_4 про її згоду на огляд її мобільного телефону (а.к.п.21), постановою про визнання речовим доказом (а.к.п.24) та протоколом огляду предмета телефону потерпілої ОСОБА_28 (а.к.п.22-23), яким стверджується, що в телефоні зафіксовано вихідний дзвінок потерпілої 05 серпня 2019 року о 08 год 01 хв до її сестри ОСОБА_29 .

Заявою свідка ОСОБА_4 про її згоду на огляд її мобільного телефону (а.к.п.26), постановою про визнання речовим доказом (а.к.п.29) та протоколом огляду предмета телефону свідка ОСОБА_30 (а.к.п.27-28), яким стверджується, що в телефоні зафіксовано вхідний дзвінок від потерпілої 05 серпня 2019 року о 08 год 01 хв.

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_4 та дослідженим відеозаписом вказаної слідчої дії (а.к.п.39-40), якими стверджується, що потерпіла ОСОБА_4 з використанням манекена відтворила подію вчинення щодо неї кримінального правопорушення ОСОБА_24 , що повністю узгоджується з її показаннями в суді.

Висновком судової психолого-психіатричної експертизи №187 від 28 вересня 2019 року, яким стверджується, що на час вчинення інкримінованих щодо неї протиправних дій, неповнолітня потерпіла ОСОБА_4 не виявляла ознак будь-якого психічного розладу. За своїм психічним станом підекспертна могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. На даний час неповнолітня потерпіла ОСОБА_4 не виявляє ознак будь-якого психічного розладу. На даний час за своїм психічним станом вона може розуміти значення своїх дій та керувати ними. З урахуванням індивідуально-психологічних, вікових особливостей, рівня розвитку підекспертна спроможна була розуміти характер і значення скоєних проти неї діянь, в силу своїх можливостей здатна була чинити психічний і фізичний опір. У підекспертної ОСОБА_4 не виявлено таких індивідуальних особливостей розвитку (надміру навіюваності, патологічної схильності до фантазування, порушень сприймання чи пам`яті), які б могли суттєво впливати на правильність нею давати об`єктивні покази, щодо важливих по справі обставин. За психологічними критеріями загальний психічний розвиток неповнолітньої відповідний її віку. Індивідуально- психологічні особливості підекспертної (типологічні, мотиваційні, емоційно- вольові, стан психосексуального розвитку, тощо) відображені в експериментальній і мотиваційниій частинах експертизи. Можливим є зазначити, що на період правопорушення підекспертна перебувала під впливом підвищеного емоційного напруження, обумовленого обставинами що склалися, однак, це не обмежувало її здатність правильно сприймати важливі обставини та прогнозувати наслідки. (а.к.п.56-58)

Заявою ОСОБА_5 (а.к.п.68), протоколом огляду документу (а.к.п.69), постановою про визнання речовим доказом (а.к.п.70), протоколом огляду документу (а.к.п.84-86) з оптичним носієм інформації (а.к.п.87), якими стверджується, що в ході телефонної розмови з матір`ю потерпілої, обвинувачений ОСОБА_8 шукав шляхів уникнення відповідальності та визнавав факт вчинення своїх протиправних дій відносно дитини, пояснюючи їх тим, що йому зайшло.

Рапортом чергового відділу поліції від 12 вересня 2019 року та протоколом прийняття заяви ОСОБА_10 про незаконне проникнення ОСОБА_24 в належне йому житло, що мало місце 05 серпня 2019 року близько 07 год 30 хв.(а.к.п.76) та протоколом прийняття заяви ОСОБА_10 про вказане кримінальне правопорушення (а.к.п.77).

Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом стверджується, що житловий будинок АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_10 (а.к.п.84)

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним, при цьому доводи обвинуваченого про те, що в будинок ОСОБА_11 він заходив як до себе додому, без їхнього дозволу, що мав особливі близькі відносини з матір`ю потерпілої та вранці приніс їй гроші, які вона просила позичити, а також те що обізнався, коли пробував розбудити ОСОБА_31 , що потерпіла на прохання третіх осіб його оговорює у вчиненому, повністю спростовані дослідженими судом доказами, які узгоджуються між собою, при цьому суд враховує також, що показання потерпілої є послідовними на всій стадії кримінального провадження, а на підтвердження невинуватості обвинуваченого не здобуто жодного доказу.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України як незаконне проникнення до житла, та за ч.1 ст.156 КК України як вчинення розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим, відносяться до проступку та злочину середньої тяжкості.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Обставин, що обтяжують його покарання, не встановлено.

Обвинувачений раніше вчиняв кримінальні правопорушення, однак є несудимий в силу положень ст.89 КК України.

На час вчинення кримінальних правопорушень обвинувачений являвся депутатом сільської ради, характеризувався позитивно, як особа яка бере активну участь у громадському житті громади, разом з тим суд не приймає цю позитивну характеристику з органу місцевого самоврядування, оскільки допитані в суді свідки дали негативну характеристику ОСОБА_8 в побуті, поза межами його депутатської діяльності.

За таких обставин суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті закону, за яким він притягується до відповідальності, враховуючи при цьому позицію потерпілих, які наполягають на максимальному покаранні за вчинене, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та недопущення вчинення ним нових злочинів.

Процесуальні витрати відсутні. Речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Вчинивши кримінальне правопорушення за ч.1 ст.156 КК України відносно неповнолітньої дитини, яка не досягла віку шістнадцяти років, обвинувачений заподіяв їй значної моральної шкоди, яка стверджується крім її показань, також показаннями свідків членів її сім`ї та родичів, а також висновком судової психолого-психіатричної експертизи №187 від 28 вересня 2019 року.

За таких обставин справи суд приходить до висновку, що відповідно до ст.ст.23, 1167 ЦК України, з урахуванням розміру заявлених вимог, а також вимог розумності та справедливості, з урахуванням глибини, тривалості страждань дитини, заявлений цивільний позов в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 20 000 грн., слід задовольнити повністю.

Клопотання прокурора про обрання щодо ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задовольнити частково, за недоведеністю для цього достатніх підстав, обравши щодо ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 349, 370-371, 373-374 КПК України, суд-

ухвалив:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 та ч.1 ст.156 КК України та призначити йому покарання:

-За ч.1 ст.162 КК України у виді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн.00 коп.

-За ч.1 ст.156 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначити до відбування за цим вироком покарання у виді позбавлення волі на строк два роки зі сплатою штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн.00 коп.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі за цим вироком ОСОБА_8 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

До вступу вироку в законну силу обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки: з`являтись за викликом до суду, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини - завчасно повідомити про це суд та повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Речові докази мобільні телефони потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_4 вважати повернутими їх власникам; оптичний диск CD-R залишити в матеріалах судового провадження.

Цивільний позов заявлений в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_4 20 000 грн. завданої моральної шкоди.

Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яку може бути подано через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в такі ж строки і в такому ж порядку з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий:/-/ підпис.

Суддя Володимир-Волинського
міського суду Волинської області ОСОБА_1