ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/362/21 Справа № 201/1763/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з повною середньою освітою, не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000183,
за участю секретаря ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 днів, тобто до 15 квітня 2021 року, з покладенням на останнього відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Рішення слідчого судді обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих злочинів, що підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами; по справі встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного вчинити спроби переховуватися від органу досудового розслідування та суду з огляду на строк покарання, який йому загрожує у разі визнання його винуватим.
Судом також було враховано сукупність інших обставин, таких, як наявність у підозрюваного зареєстрованого місця проживання, а також той факт, що підозрюваний раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності.
В апеляції:
- прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого і застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В обґрунтовування апеляційних вимог зазначив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, що підтверджується належними доказами. Вважає, що наведені в клопотанні слідчого відомості свідчать про наявність обгрунтованої підозри; встановлено наявність ризиків передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, які є доведеними та такими, що існують на теперішній час.
Звертає увагу на те, що слідчий суддя належним чином не врахував особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, неодруженого.
Заслухавши прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора; дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

За матеріалами долученими до клопотання, 16 лютого 2021 року до ЄРДР за № 0000183 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
16 лютого 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

16 лютого 2021 року слідчий СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому йому було відмовлено.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Так, у відповідності до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).
В ході судового розгляду, проаналізувавши долучені стороною обвинувачення до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з чим погоджується і колегія суддів, і що підтверджується наявними доказами, зокрема: рапортом слідчого СВ відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 15 лютого 2021 року; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 від 15 лютого 2021 року та додатків до нього у вигляді фототаблиці; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; копією договору оренди квартири (житлового приміщення) від 23 жовтня 2020 року складеного між ОСОБА_15 та ОСОБА_6 на оренду житлового приміщення (квартири) за адресою: АДРЕСА_2 ,; висновкои експерта № СЕ-19/104-21/5049-НЗПР від 16 лютого 2021 року за результатами проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_16 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 ; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 та додатком до нього у вигляді фототаблиці; висновком експерта № СЕ-19/104-21/5082-Д за результатами проведеної дактилоскопічної експертизи від 17 лютого 2021 року, та інші, які вказують на високу ймовірність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому злочину.
Оцінюючи дані про наявність ризиків можливої неправомірної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , на які послався прокурор у клопотанні та в судовому засіданні, слідчий суддя також дійшов до висновку, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у виді можливості вчинити підозрюваною заходи на уникнення досудового розслідування та суду існує, проте ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не є доведеним, однак вказаному ризику можливо запобігти шляхом заборони залишати підозрюваному житло цілодобово та покладення на нього відповідних обов`язків.
При цьому слідчий суддя взяв до уваги дані про особу ОСОБА_6 , який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, має місце реєстрації, але там не проживає.
Слідчий суддя вказав, що встановленні ризики можливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, тобто зазначив про не доведення прокурором недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, з чим погодитися не можна.
Колегія суддів, вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора, що клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, так як ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, тому може переховуатися від органу досудового розслідування та суду. Також постійного джерела доходу не має, відсутні міцні соціальні зв`язки, перебуваючи на свободі може незаконно впливати на особу, спільно з якою вчинив кримінальне правопорушення з метою уникнення від кримінальної відповідальності та спотворення об`єктивних обставин вчинення злочину.
Тому, колегія суддів, вважає, що вище зазначене дає підстави дійти до висновку, що застосування до ОСОБА_6 цілодобового домашнього арешту є недостатнім для запобігання визначених ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. В свою чергу саме застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням підозри, забезпечить запобіганню цих ризиків та належну процесуальну поведінку підозрюваного.
При цьому, колегія суддів враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
В ч. 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому у виключних випадках якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму.
Враховуючи тяжкість вчиненого інкримінованого підозрюваному злочину, який вчинений в сфері обігу наркотичних засобів, обставини вчинення злочину, наведені вище ризики, дані про особу підозрюваного, який офіційно ніде не працює, законних джерел отримання доходів не має, не одружений, міцних соціальних зв`язків не має, його майновий стан, колегія суддів, вважає за необхідне визначити розмір застави 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 000 гривень 00 копійок, оскільки саме такий розмір є достатньою мірою, який може гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, і не є для нього непомірним.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу прокурора задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2021 року, якою відмовлено у застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_6 цілодобовий домашній арешт, строком до 15 квітня 2021 року з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_17 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 2 ст. 307 КК України, строком до 15 квітня 2021 року.
Визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 000 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі) гривень 00 копійок, у разі внесення якої ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти.

У випадку внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти, покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого та прокурора про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.
Підозрюваного ОСОБА_6 взяти під варту в залі суду.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4