КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №362/577/21 Провадження №11-кп/824/2079/2021Суддя в І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000891, по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.05.2019 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2021 року,-
В С Т А Н О В И В:
Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ч.1 ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків визначено, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, не відбутої частини покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.05.2019 року, у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 1 місяць.
Ухвалено строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з часу його фактичного затримання у порядку виконання вироку суду.
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 25.06.2019 о 17 год. 30 хв. з метою незаконного придбання у невстановлених осіб наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, здійснив переказ грошових коштів в розмірі 370 грн. на номер мобільного телефону НОМЕР_1 та отримав СМС-повідомлення з координатами його місцезнаходження.
В подальшому ОСОБА_7 прибув до будинку АДРЕСА_2 , де біля електроопори, в обумовленому місці, взяв паперовий згорток з речовиною, яка в своєму складі містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон з масою 0,062 г., який в подальшому незаконно зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

В поданій апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_8 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи та правову кваліфікацію дій ОСОБА_7 , просить вирок суду скасувати та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом при призначенні покарання не було враховано ряд обставин, які суттєво знижують ступінь суспільної небезпечності особи обвинуваченого. Зокрема, за доводами захисника, судом не враховано дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому та добровільно пройшов курс лікування від наркоманії, має на утриманні неповнолітню дитину, скарги по місцю проживання та роботи на нього відсутні.
Також зазначає, що судом не враховано, що ОСОБА_7 на час постановлення вироку повністю відбув іспитовий строк, встановлений йому за попереднім вироком. З урахуванням наведених обставин вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
За результатами апеляційного перегляду просить звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України у зв`язку із тим, що обвинувачений в умовах стаціонару добровільно пройшов курс реабілітаційного лікування від наркотичної залежності.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала рішення суду законним і обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого злочину та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.309 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України є проступком, дані про особу винного, який раніше судимий, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує його покарання, судом обґрунтовано визнано щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Оскільки ОСОБА_7 вчинив новий злочин протягом іспитового строку, встановленого йому за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2019 року, суд правильно призначив йому остаточне покарання за сукупністю вироків за правилами ст.71 КК України.
Колегія суддів погоджується із покаранням, призначеним ОСОБА_7 як за новим вироком, так і за сукупність вироків, яке за своїм видом та розміром відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Доводи сторони захисту про наявність підстав щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України у зв`язку із тим, що він добровільно пройшов курс реабілітаційного лікування в умовах стаціонару від наркотичної залежності, не знайшли свого підтвердження, з огляду на наступне.
За приписами частини 4 статті 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно статті 14 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» якщо в результаті медичного огляду чи медичного обстеження встановлено, що особа, яка зловживає наркотичними засобами або психотропними речовинами і відносно якої встановлено діагноз "наркоманія", потребує лікування, у тому числі в стаціонарних або амбулаторних умовах, лікар-нарколог зобов`язаний запропонувати такій особі пройти курс добровільного лікування і видати направлення до наркологічного закладу для такого лікування.

Лікування залежності від наркотичних засобів або психотропних речовин здійснюється в лікувальному закладі незалежно від форми власності за наявності ліцензії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я на такий вид діяльності. Нагляд за лікуванням такої особи покладається на установи, визначені центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.
Під час судового розгляду стороною захисту було надано відповідь голови правління Громадської організації «Реабілітаційний центр «Троїцький» ОСОБА_9 за вих.№5, від 06.04.2021 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_7 дійсно проходив реабілітацію від наркозалежності в реабілітаційному центрі з 09.10.2019 року по 30.05.2020 року.
Проте надані захисником матеріали не містять підтвердження того, що дана громадська організаціє має статус лікувального закладу та відповідну ліцензію на лікування залежності осіб від наркотичних засобів. Крім цього, матеріалами провадження також не підтверджується те, що ОСОБА_7 потребував лікування від наркоманії.
Таким чином, матеріали кримінального провадження та надані стороною захисту матеріали не містять належних доказів, які можуть бути підставою для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, на що захисник посилається у поданій апеляційній скарзі.
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає законних підстав для застосування положень частини 4 статті 309 КК України та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
З наведених вище підстав колегія суддів залишає вирок суду без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

________________ ________________ _______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4