Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

11 травня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ? ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000254 від 23 травня 2019 року, за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_11 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2021 року та ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 03 березня 2021 року
стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 20.02.2013 Рокитнівським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України на строк 3 роки 2 місяці позбавлення волі, 24.02.2016 року звільнений з виправної колонії по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Гостомель Київської області, жителя АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання:
за п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;
за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;
за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та з приєднанням додаткового покарання у виді конфіскації майна, відповідно до ч. 3 ст. 70 КК України, ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання:
за ч. 1 ст. 396 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбування покарання обвинуваченим ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання: ОСОБА_6 з 23.05.2019 року; ОСОБА_7 з 24.05.2019 року.
Продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою з утриманням в ДУ "Рівненський слідчий ізолятор" без визначення розміру застави до 24.04.2021 року.
Продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою з утриманням в ДУ "Рівненський слідчий ізолятор" до 24.04.2021 року.
Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, визначених КПК України, визначено розмір застави у межах 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 445400 грн (чотириста двадцять тисяч чотириста) гривень з покладенням відповідних обов`язків у разі внесення застави. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначено 60 діб з моменту внесення застави.
Також судом вирішено питання щодо долі речових доказів та стягнення процесуальних витрат, скасовано арешт відповідного майна.
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 03 березня 2021 року постановлено виправити описки, допущені у вироку Сарненського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2021 року у кримінальному провадженні №0000254 від 23.05.2019 року стосовно ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 289 КК України.
Абзац 1 резолютивної частини вироку постановлено викласти в наступній редакції: « ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання:
за п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;
за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;
за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
На підставі ч. 1, ч. 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі, та з приєднанням додаткового покарання у виді конфіскації майна, відповідно до ч. 3 ст. 70 КК України, ОСОБА_6 призначити остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.»
Також постановлено викласти абзац 10 резолютивної частини вироку в наступній редакції: «Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, визначених КПК України, визначити розмір застави у межах 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 445400 грн (чотириста сорок п`ять тисяч чотириста) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: тримувач коштів: ТУ ДСА України в Рівненській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26259988 IBAN № UA0010559, Призначення платежу: "застава від ______________________________ (прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка внесла заставу) за ___________________________ (прізвище, ім`я, по-батькові особи, за яку внесли заставу) у кримінальній справі №___/____/__-к (_____________ суд Рівненської області);».
Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 16 квітня 2021 року продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на 60 днів ? до 14 червня 2021 року.
За вироком суду 22.05.2019 року у вечірній час ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи грошових коштів для подальшого вживання спиртних напоїв, вирішив позичити гроші у свого знайомого ОСОБА_12 .
З цією метою, ОСОБА_6 у період з 20 год. 48 хв. по 21 год. 50 хв. неодноразово телефонував ОСОБА_12 та знаючи, що останній може йому відмовити у позиці грошей, шляхом обману, під приводом продажу лісодеревини, запропонував останньому приїхати 22.05.2019 до лісопильної рами ПП « ОСОБА_12 », яка належить потерпілому та знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , на що потерпілий погодився.
В подальшому, 22.05.2019 у період з 21 год. 56 хв. по 22 год. 21 хв. в приміщенні, розташованому на території вказаної лісопильної рами ПП « ОСОБА_12 », куди ОСОБА_12 приїхав на власному автомобілі «VOLKSVAGEN TОUAREG», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а ОСОБА_6 прийшов пішки, після відмови потерпілого позичити гроші ОСОБА_6 , між ними виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_12 та заволодіння його майном.
ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою позбавлення життя потерпілого та заволодіння його майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив напад на ОСОБА_12 , завдавши потерпілому фрагментом дерев`яного бруса не менше п`яти ударів в ділянку голови, один удар в ділянку грудної клітки справа, один удар в ділянку правого плеча, один удар в ділянку правої гомілки, один удар в ділянку лівого надпліччя, один удар в ділянку тильної поверхні правої кисті, від яких потерпілий помер на місці події.
Внаслідок зазначених вище злочинних дій ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_12 отримав легкі тілесні ушкодження і тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент заподіяння і знаходяться в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті ОСОБА_12 .
Крім того, до настання смерті потерпілого ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , діючи умисно, з особливою жорстокістю, усвідомлюючи, що завдає потерпілому особливих передсмертних фізичних страждань, залив останньому у ротову порожнину речовину, вуглеводневий склад якої подібний до зміненого світлого нафтопродукту, вид якого досудовим слідством встановити не представилось можливим.
В результаті вказаних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді «подразнення» слизової оболонки надгортанника, трахеї, кореню язика, стравоходу - з наявними ознаками «гострого гастриту, гострого геморагічного трахеїту, з ознаками «епіглотиту та глоситу» та з ознаками аспірації «ароматичної речовини».
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , після заподіяння смерті ОСОБА_12 , заволодів грошовими коштами останнього в сумі приблизно 900 гривень, які знаходились при потерпілому, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму та які в подальшому використав для власних потреб.
В подальшому, 22.05.2019 приблизно о 22 год. 21 хв. ОСОБА_6 зателефонував знайомому ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та знаходився в с. Сновидовичі Рокитнівського району Рівненської області.
В ході телефонної розмови ОСОБА_7 , дізнавшись від ОСОБА_6 , що останній вчинив умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, погодився на прохання ОСОБА_6 допомогти йому у приховуванні слідів вчинення даного злочину.
22.05.2019 приблизно о 22 год. 40 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на території лісопильної рами ПП « ОСОБА_12 », яка знаходиться за адресою: вул. Космонавтів, с. Сновидовичі Рокитнівського району Рівненської області та належить ОСОБА_12 , побачивши труп останнього з ознаками насильницької смерті та усвідомлюючи, що ОСОБА_6 вчинено злочини, а саме розбійний напад та умисне вбивство ОСОБА_12 , діючи умисно, здійснив заздалегідь необіцяне приховування особливо тяжких злочинів, передбачених п. п. 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.
Так, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, допоміг ОСОБА_6 в приховуванні трупа ОСОБА_12 , який вони разом поклали в багажне відділення автомобіля потерпілого «VOLKSVAGEN TОUAREG», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Одразу після цього, діючи згідно попередньої домовленості, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, незаконно заволоділи транспортним засобом «VOLKSVAGEN TОUAREG», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 221 045 грн., та виїхали на ньому, під керуванням ОСОБА_6 , з території лісопильної рами ПП « ОСОБА_12 », покинувши місце вчинення злочинів.
За допомогою вказаного автомобіля ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вивезли труп ОСОБА_12 з місця події та викинули його у лісовому масиві поблизу с. Кам`янка Олевського району Житомирської області, після чого продовжили на ньому рух у напрямку м. Коростень Житомирської області.
У подальшому, у зв`язку із несправністю транспортного засобу, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишили автомобіль «VOLKSVAGEN TОUAREG», реєстраційний номер НОМЕР_1 на узбіччі автодороги поблизу АЗС «Фактор», що у м. Коростень Житомирської області по вул. Кемського, (Жовтнева), 162.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 покликається на незаконність і необґрунтованість вироку суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Вважає, що суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_6 складу кримінальних правопорушень, передбачених п.п.4,6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 289 КК України, обвинувачення за зазначеною кваліфікацією в процесі судового розгляду не знайшло свого підтвердження.
Зазначає, що ОСОБА_6 при завданні ударів ОСОБА_12 усвідомлював, що спричиняє потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, але умислу на його вбивство не мав. Будь-які досліджені в судовому засіданні докази на спрямованість умислу обвинуваченого у момент нанесення ударів потерпілому саме на вбивство останнього, не вказують. Жодних доказів спрямованості умислу ОСОБА_6 на заподіяння смерті ОСОБА_12 стороною обвинувачення не надано та в суді не досліджено.
На думку захисника, дії ОСОБА_6 по факту смерті ОСОБА_12 підлягають кваліфікації за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, від якого настала смерть потерпілого.
Вказує, що у матеріалах справи немає об`єктивних даних про наявність у ОСОБА_6 наміру завдати потерпілому особливих мук і страждань під час заподіяння йому тілесних ушкоджень.
Захисник покликається і на відсутність будь-яких підстав для висновку про те, що, наносячи удари ОСОБА_12 , ОСОБА_6 діяв з корисливим мотивом.
На думку захисника, ОСОБА_6 підлягає визнанню невинуватим у кримінальному правопорушенні, кваліфікованому ч.4 ст. 187 КК України, та виправданню за цією статтею у зв`язку з недоведеністю.
Вважає, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення за ч.2 ст. 289 КК України в процесі судового розгляду також не знайшло свого підтвердження, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 289 КК України.
Вказує, що істотне порушення вимог кримінального процесуального закону полягає в порушенні вимог КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність полягає у незастосуванні судом закону, який підлягає застосуванню, застосуванні закону, який не підлягає застосуванню.
Що стосується ухвали суду першої інстанції від 03 березня 2021 року, то покликаючись на практику суду касаційної інстанції, вказує, що виправлення допущених у вироку описок допускається, якщо це не стосується зміни суті судових рішень
Просить скасувати вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2021 року та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 289 КК України та визначити мінімальний термін покарання, передбачений санкціями статей КК України, за якими сторона захисту просить кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_6 , що буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Скасувати ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 03 березня 2021 року.
Захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі в інтересах ОСОБА_6 покликається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Вказує, що ОСОБА_6 визнає вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187 та ч.2 ст. 289 КК України, але повністю заперечує кваліфікацію діяння в частині інкримінування обвинуваченому злочину, передбаченого п.п.4.6 ч.2 ст.115 КК України, а саме вчинення умисного вбивства з особливою жорстокістю та з корисливих мотивів. Зазначає, що за встановлених судом фактичних обставин справи, юридична оцінка дій обвинуваченого ОСОБА_6 за п.п.4.6 ч.2 ст.115 КК України є неправильною і вважає, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 119 КК України, як вбивство з необережності.
Захисник ОСОБА_8 вказує, що постановлення судом ухвали від 03 березня 2021 року, якою внесено зміни у резолютивну частину вироку та погіршено становище обвинуваченого, не ґрунтується на законі, оскільки виправлення допущених у вироку описок допускається, якщо це не стосується зміни суті судових рішень.
Просить вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2021 року змінити. Перекваліфікувати діяння ОСОБА_6 з п.п.4, 6 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 289 КК України на ч.1 ст. 119, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 289 КК України. Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 119 КК України у виді 5 років позбавлення волі; за ч.4 ст. 187 КК України у виді 8 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна; за ч.2 ст. 289 КК України у виді 8 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. Призначити остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів та кримінально-правову оцінку їх діянь, покликається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Вважає незаконною ухвалу Сарненського районного суду від 03 березня 2021 року, чим суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Вказує і на неправильне застосування ст. 70 КК України при призначені покарання.
Просить скасувати ухвалу Сарненського районного суду від 03 березня 2021 року, як незаконну.
Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2021 року стосовно ОСОБА_6 за п.п.4, 6 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 289 КК України та ОСОБА_7 за ч.1 ст. 396, ч.2 ст. 289 КК України змінити в частині призначеного покарання.
Призначити ОСОБА_6 покарання за п.п.4,6 ч.2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна; за ч.4 ст. 187 КК України у виді 8 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна; за ч.2 ст. 289 КК України у виді 8 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. На підставі ч.ч.1, 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі, та з приєднанням додаткового покарання у виді конфіскації майна, відповідно до ч.3 ст. 70 КК України, ОСОБА_6 призначити остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
В решті вирок суду залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і заперечив проти задоволення апеляційних скарг захисників в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги і заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав думку захисника ОСОБА_8 , перевіривши вирок і ухвалу суду в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора і захисників в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п.2 ч.4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою, зокрема, зазначається покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

На думку колегії суддів, оскаржуваний вирок суду першої інстанції вказаним вимогам кримінального процесуального законодавства не відповідає.

З резолютивної частини вироку вбачається, що судом призначено ОСОБА_6 покарання за ч.4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

При цьому ухвалою суду від 03 березня 2021 року суд фактично вніс зміни в резолютивну частину вироку в частині призначеного ОСОБА_6 покарання за ч.4 ст. 187 КК України з 4 років позбавлення волі роки із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, як зазначено у вироку, на 8 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, чим погіршив становище обвинуваченого, що законом не передбачено та не є, в розумінні ст. 379 КПК України виправленням описки.

За приписами ч.1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки не залежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Суд вправі вирішувати питання щодо виправлення описок та арифметичних помилок, коли їх виправлення не стосується суті вироку і не тягне погіршення становища обвинуваченого.

Згідно з ч.1 ст. 368 КПК України, питання щодо міри покарання обвинуваченому вирішуються лише при ухваленні вироку.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалою від 03 березня 2021 року фактично усунув недолік вироку в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, що не можна вважати виправленням описки.

В свою чергу, переглядаючи вирок суду у межах, передбачених ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції у даному випадку позбавлений можливості виправити допущені судом при ухваленні вироку недоліки.

Правових підстав для зміни вироку суду, як просить в апеляційній скарзі прокурор, яку повністю підтримав в судовому засіданні апеляційної інстанції, при цьому зазначаючи про необхідність призначення ОСОБА_6 за ч.4 ст. 187 КК України більш тяжчого, ніж призначено судом першої інстанції відповідно до оскаржуваного вироку, покарання, а саме у виді позбавлення волі на строк 8 років із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, та остаточного з врахуванням вимог ч.ч.1, 2 ст. 70 КК України і з приєднанням додаткового покарання на підставі ч.3 ст. 70 КК України у виді довічного позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, колегія суддів не вбачає.

Викладене є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим оскаржуваний вирок та ухвала про внесення виправлення у вирок суду, як невід`ємна частина зазначеного вироку, на підставі ст.ст. 409, 412 КПК України підлягають безумовному скасуванню з призначенням у відповідності до вимог п.6 ч.1 ст. 407 КПК України нового розгляду у суді першої інстанції, з чим погодилась і сторона захисту у судовому засіданні апеляційної інстанції.
За наведеного, враховуючи положення ст. 415 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційних скарг прокурора і захисників в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та вважає, що оскаржувані вирок і ухвала суду підлягають скасуванню у зв`язку з допущенням судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
З огляду на що, скасовуючи вказані судові рішення через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не дає оцінки зазначеним доводам апеляційних скарг прокурора і захисників в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 .
Разом з тим, під час нового судового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції, з дотриманням процесуальних прав учасників судового процесу, необхідно врахувати висновки і мотиви апеляційної інстанції, з яких скасовано судове рішення та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення, з врахуванням доводів, зазначених в апеляційних скаргах.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора задовольнити частково.
Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2021 року стосовно ОСОБА_6 за п.п.4, 6 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 289 КК України, ОСОБА_7 за ч.1 ст. 396, ч.2 ст. 289 КК України та ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 03 березня 2021 року скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити під вартою до вирішення судом першої інстанції питання щодо обрання стосовно них запобіжного заходу, але не більш ніж до 14 червня 2021 року відповідно до ухвали Рівненського апеляційного суду від 16 квітня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3