Справа № 307/821/21
Провадження № 1-кс/307/239/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м.Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 та його представник адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000172 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.03.2021 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,
В С Т А Н О В И В:
17.03.2021 року до слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000172 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.03.2021 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 16.03.2021 року близько 11 години 10 хвилин працівниками СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області в смт. Солотвино по вул. Спортивній біля АЗС "МАН", було зупинено автомобіль марки «Mercedes Benz» моделі «Е280» під керуванням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , в салоні якого було виявлено предмет схожий на пістолет та предмети схожі на набої в кількості п`ять штук, один предмет схожий на магазин, чорну матерчату сумку.
16.03.2021 в ході огляду місця події в смт. Солотвино по вул. Спортивній біля АЗС "МАН", Тячівського району, Закарпатської області, було виявлено та вилучено автомобіль марки «Mercedes Benz», державний номерний знак Польської реєстрації НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 , в ході чого на підставі добровільної згоди наданої ОСОБА_4 , в салоні вищевказаного автомобіля було виявлено матерчату чорну сумку, яка знаходилась між передніми сидіннями та яку в подальшому було вилучено та поміщено в спец пакет Головного слідчого управління Національної поліції України INZ3006499, у вказаній сумці було виявлено предмет схожий на пістолет та магазин до нього, з наступним маркуванням 7.65 COUR, 9 COUPS «UNIQUE», який вилучено та упаковано в спец пакет Національної поліції України ЕХРТ0212475, крім того під час огляду магазину до предмету схожого на пістолет було виявлено 5 (п`ять) набоїв циліндричної форми жовтого кольору, які вилучено та належним чином упаковано в спец пакет Національної поліції України SUDI 129785, також у вказаній сумці знаходився мобільний телефон марки «NOKIA» моделі ТА 1203 ІМЕІ-10393 який вилучено та упаковано в спец пакет Національної поліції України SUDI 129784.
16.03.2021 постановою старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 автомобіль марки «Mercedes Benz», д.н.з. РSZ НОМЕР_2 Польської реєстрації, матерчату сумку чорного кольору, мобільний телефон марки «NOKIA» моделі ТА1203 ІМЕІ НОМЕР_3 , визнано речовими доказами.
Посилаючись на положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, згідно з яким арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий зазначає, що у даному випадку з метою забезпечення речових доказів необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно.
Зважаючи на те, що вказане майно являється речовими доказами, з метою їх збереження, виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого під час огляду місця події 16.03.2021 року майна. Просить задовольнити клопотання та постановити ухвалу про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме:
автомобіль марки «Mercedes Benz», д.н.з. РSZ НОМЕР_2 Польської реєстрації , матерчату сумку чорного кольору, мобільний телефон марки «NOKIA» моделі ТА1203 ІМЕІ-35НОМЕР_4 шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування цим майном.

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання клоптання підтримав та просив його задовольнити. Щодо передачі автомобіля на відповідальне зберігання власника не заперечив.

Власник майна ОСОБА_4 та його представник просили передати їм автомобіль на відповідальне зберігання власника. Стосовно арешту інших речей не заперечували.
Заслухавши учасників процесу, розглянувши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Як встановлено у судовому засіданні, слідчим слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000172 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.03.2021 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
З матеріалів клопотання вбачається, що 16.03.2021 року, під час проведення огляду місця події слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 в смт. Солотвино, Тячівського району Закарпатської області, по вул. Спортивній біля АЗС «МАН» та огляду автомобіля марки «Mercedes Benz» моделі «Е280» д.н.з. РSZ НОМЕР_2 Польської реєстрації (згідно з копією протоколу додаткового огляду місця події від 16.03.2021 року огляд розпочато о 12.03 год. та закінчено о 12.15 год.) було виявлено та вилучено автомобіль марки «Mercedes Benz», державний номерний знак Польської реєстрації НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 . Огляд було проведено з добровільної згоди наданої ОСОБА_4 та в ході нього, в салоні вищевказаного автомобіля було виявлено матерчату чорну сумку, яка знаходилась між передніми сидіннями, та яку в подальшому було вилучено та поміщено в спец пакет Головного слідчого управління Національної поліції України INZ3006499. У вказаній сумці було виявлено предмет схожий на пістолет та магазин до нього, з наступним маркуванням 7.65 COUR, 9 COUPS «UNIQUE», який вилучено та упаковано в спец пакет Національної поліції України ЕХРТ0212475. Крім цього під час огляду магазину до предмету схожого на пістолет було виявлено 5 (п`ять) набоїв циліндричної форми жовтого кольору, які вилучено та належним чином упаковано в спец пакет Національної поліції України SUDI 129785, також у вказаній сумці знаходився мобільний телефон марки «NOKIA» моделі ТА 1203 ІМЕІ-10393 який вилучено та упаковано в спец пакет Національної поліції України SUDI 129784.
16.03.2021 постановою старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 автомобіль марки «Mercedes Benz», д.н.з. РSZ НОМЕР_2 Польської реєстрації , матерчату сумку чорного кольору, мобільний телефон марки «NOKIA» моделі ТА1203 ІМЕІ НОМЕР_3 , визнано речовими доказами.
Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).
За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Оцінивши вищенаведене, враховуючи наявність сукупності розумних підозр вважати, що майно, яке було вилучено 16.03.2021 року під час проведення огляду місця події, в смт. Солотвино, Тячівського району Закарпатської області, по вул. Спортивній біля АЗС «МАН», а саме автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «Е280» д.н.з. НОМЕР_5 реєстрації у якому виявлено та вилучено: матерчату сумку чорного кольору, мобільний телефон марки «NOKIA» моделі ТА1203 ІМЕІ НОМЕР_3 , є доказом злочину, оскільки таке майно було використано для зберігання зброї, яка є предметом злочину та може містити інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, беручи до уваги, що слідчим доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення поданого клопотання про арешт майна з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та накладення на нього арешту шляхом заборони його відчуження та розпорядження.

Водночас слідчий суддя констатує, що положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 року) та Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод (1950 року), учасником яких є Україна. Статтею 1 Протоколу № 1 (1952 року) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як стаття 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року).
У своїх висновках Європейського суду з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження є накладення арешту на автомобіль марки «Mercedes Benz», д.н.з. РSZ НОМЕР_2 Польської реєстрації, шляхом заборони відчуження та розпорядження ним, з передачею вказаного автомобіля на відповідальне зберігання власнику або уповноваженій ним особі з правом володіння та користування цим транспортним засобом та накладенням арешту на матерчату сумку чорного кольору, мобільний телефон марки «NOKIA» моделі ТА1203 ІМЕІ НОМЕР_3 шляхом заборони відчуження розпорядження та користування цим майном.

Таким чином, з метою забезпечення кримінального провадження, а також того, що вищезазначені об`єкти є речовим доказом, так як містять відомості, які будуть використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про накладення арешту на вказане в клопотанні майно.
Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка, серед іншого, зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Клопотання у частині вимог про накладення арешту шляхом заборони користування автомобілем, який було використано для зберігання зброї, однак сам по собі не являється предметом злочину, не підлягає задоволенню, оскільки стороною обвинувачення не доведено необхідність такого арешту.
Крім того, матеріали провадження свідчать про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників та користувачів майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Можливість настання надмірно тяжких наслідків арешту майна для інших осіб, слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено та сторонами кримінального провадження не наведено.
З урахуванням наведеного та враховуючи вимоги ст. 26 КПК України, зокрема те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом, внесене клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 376 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000172 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.03.2021 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено 16.03.2021 року під час проведення огляду місця події смт. Солотвино по вул. Спортивній біля АЗС "МАН", Тячівського району, Закарпатської області на автомобіль марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_6 Польської реєстрації шляхом заборони відчуження та розпорядження даним автомобілем, з передачею його на відповідальне зберігання власнику або уповноваженій ним особі з правом володіння та користування цим транспортним засобом.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено 16.03.2021 року під час проведення огляду місця події в смт. Солотвино по вул. Спортивній біля АЗС "МАН", Тячівського району, Закарпатської області на матерчату сумку чорного кольору, мобільний телефон марки «NOKIA» моделі ТА1203 ІМЕІ НОМЕР_3 шляхом заборони відчуження розпорядження та користування цим майном.
У задоволенні решти вимог клопотання про накладення арешту на майно, а саме: шляхом заборони користування даним автомобілем - відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 19 березня 2021 року о 16 год. 45 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1