Справа № 704/848/14-к
Провадження 1-кп/712/257/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, п. 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває на розгляді кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, п. 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Під час судового засідання прокурор заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів обвинуваченому ОСОБА_7 . Послався на те, що ризики, які існували на момент обрання та продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися та існують на даний час, а саме: переховування від суду, незаконний вплив та здійснювання тиску на свідків, а також можливість вчиняти нові злочини.

Захисник та обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували проти продовження строків тримання під вартою, вказуючи про те, що прокурором не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, скерували заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд перевіривши доводи і обґрунтованість внесеного на його розгляд клопотання, обговоривши доцільність застосування запобіжних заходів, з`ясувавши позиції учасників судового провадження, керуючись законом, за своїм внутрішнім переконанням, зробив такі висновки.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, який спливає 20.03.2021.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Суд при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, дійшов висновків, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися та не змінилися, з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, за яке, у разі визнання винним, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 року у справі за конституційною скаргою було вирішено визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.2 ст.392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000).
Як вважає колегія суддів, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закон, повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу.
Судом встановлено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які з моменту обрання запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_7 під впливом тяжкості покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини у вчиненому, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які на даний час не допитані, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, які мають високий ступінь суспільної небезпеки та за який, в разі визнання його винуватим, може бути засудженим до позбавлення волі на тривалий термін.
У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.
Відповідно до правової позиції викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Так, розглядаючи можливість застосування до ОСОБА_7 альтернативних запобіжних заходів, колегія суддів враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, судимості не погашені, офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, а також тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальні правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 і вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_7 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
Таким чином, колегія суддів вважає, що раніше обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, є обґрунтованим та клопотання прокурора підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 331, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мінжир, Котовського району, Молдова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів, тобто по 30.04.2021, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3