Справа № 307/1418/20
Провадження № 1-в/307/3/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря с/з ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Тячівського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів подання провідного інспектора Тячівського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області ОСОБА_6 про розгляд питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків,

В С Т А Н О В И В:

Провідний інспектор Тячівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_6 звернулася до суду з поданням, в якому просить вирішити питання про приєднання ОСОБА_5 невідбутої частини покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2015 року до покарання за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року та призначити засудженому остаточно покарання за сукупністю вироків. Посилається на те, що 30 листопада 2020 року Тячівським районним судом Закарпатської області ухвалено вирок, за яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки та на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробовуванням терміном на 1 (один) рік та покладено обов`язки відповідно до вимог ст. 76 КК України. При цьому, у даному вироку відсутні відомості про попередній вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2015 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки і шість місяців та на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробовуванням терміном на два роки, та який не виконано. Таким чином, в ході вивчення вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року встановлено, що засуджений ОСОБА_5 вчинив повторний злочин 14 січня 2016 року, тобто під час іспитового строку, який був встановлений вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2015 року. Отже встановлено, що до вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року не приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком, позаяк суду на час розгляду справи не було відомо про те, що відносно засудженого ОСОБА_5 на виконанні Тячівського РВ філії ДУ «Центру прбації» в Закарпатській області знаходиться вирок, який не виконано, у зв`язку з чим покарання не було призначено остаточно.

Представник Тячівського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримав та просить призначити засудженому остаточно покарання за сукупністю вироків.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні подання, оскільки таке погіршує становище засудженого.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні залишив вирішення даного питання на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників розгляду подання та дослідивши матеріали подання та кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки та на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробовуванням терміном на 1 (один) рік.
Даний вирок 30 грудня 2020 року набрав законної сили та звернено до виконання, що підтверджується розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили.
До матеріалів подання додано копію вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2015 року, згідно якого ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки і шість місяців та на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробовуванням терміном на два роки.
При ухваленні вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року суду не було відомо про наявність вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2015 року, у зв`язку з чим, останній не був врахований судом та не було призначено обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за наявності кількох вироків.
Згідно вимоги ВІТ УМВС України в Закарпатській області про судимість відносно ОСОБА_5 , що міститься в матеріалах кримінального провадження, інформація про наявність вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2015 року відсутня.
В досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, наданій суду Тячівським РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області, відомості про наявність вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2015 року також відсутні.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Вимогами ч. 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, передбаченого п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Згідно з п.25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання за кількома вироками, повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК України. При складанні покарань у порядку, передбаченому зазначеною статтею, загальний його розмір не може бути більшим за максимальну межу, встановлену для цього виду покарання в Загальній частині КК. Якщо за знову вчинений злочин призначено передбачене законом максимальне покарання, не відбута частина покарання за попереднім вироком підлягає поглиненню. Коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків. За наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК України.
Також у п.25 вищевказаної постанови зазначено, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок. При призначенні покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків слід забезпечити недопущення порушення конституційних прав засудженого та виконання постановлених відносно нього вироків, а також не допустити погіршення становища засудженого під час вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, як то передбачено нормами ст.ст.70,71 КК України.
Проте, згідно з роз`ясненнями, що викладено у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків» від 21.12.1990 № 11, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст.539 КПК України, питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.
Оскільки вищезазначений вирок суду відносно ОСОБА_5 набрав законної сили і вже звернений до виконання, судом, яким розглядається це подання про застосування покарання за наявності кількох вироків в порядку, передбаченому Розділом VІІІ КПК України, можуть вирішуватись на стадії виконання вироку лише ті питання, які не стосуються суті вироку і не тягнуть погіршення становища засудженого, а отже не підлягають розгляду в такому порядку питання, які порушують суть вироку та погіршують становище засудженого, звужують або розширюють обсяг обвинувачення, стосуються прогалин і недоліків вироку в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.
З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що вирішення зазначеного подання порушує суть вироку та може погіршити становище засудженого, суд приходить до висновку, що в його задоволенні слід відмовити
Таким чином, вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2015 року та вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року щодо ОСОБА_5 підлягають самостійному виконанню.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.537,539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання провідного інспектора Тячівського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області ОСОБА_6 про розгляд питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків - відмовити.
Вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 01 жовтня 2015 року та вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року виконувати самостійно.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали складено та оголошено о 17 годині 00 хвилин 10 березня 2021 року.

Головуюча суддя: ОСОБА_1