ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1792/21 Справа № 194/531/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2021 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 3,9,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2021 року клопотання прокурора задоволено та продовжено обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , строк тримання під вартою на 60 діб, а саме до 16 липня 2021 року.
Мотивуючи ухвалене рішення, в цій частині колегія суддів зазначає про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні обвинуваченим вказаного запобіжного заходу, та які на даний час не відпали. Останній обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії особливо тяжких, та ризики які були враховані при обранні обвинуваченим вказаного запобіжного заходу, не відпали, до теперішнього часу не перестали існувати та мають місце, а саме: можуть переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне порушення. Більш м`який запобіжний захід не може забезпечити виконання своїх обов`язків обвинуваченим.
Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 , раніше судимий, в тому числі за корисливий злочин, не працевлаштований, офіційного джерела доходів не має, не одружений, на утриманні нікого не має, що свідчить про високу вірогідність того, що останній може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Покарання за вчинення злочину у разі доведеності вини обвинуваченого передбачено до 15 років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
- в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Свої вимоги, апелянт обґрунтовує тим, що прокурором не було доведено виправданість подальшого тримання його під вартою, не доведено існування жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України. Також, зазначає, що обвинувачений ОСОБА_8 не має на меті ухилятись від кримінальної відповідальності. Сам факт обґрунтованості підозри не може бути головним при застосуванні запобіжного заходу і продовженні строків тримання під вартою.
Зазначає, що судом не було враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 має на утриманні цивільну дружину, малолітню доньку, які зареєстровані та мають постійне місце проживання.

- в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Свої вимоги, обвинувачений обґрунтовує тим, що колегія суддів продовжуючи йому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не врахувала дані про його особу, а саме те, що він має місце реєстрації та постійне місце проживання, має на утриманні дружину та малолітню дитину.
Вказує, що прокурор не довів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначає, що прокурор не надав йому клопотання про продовження строку запобіжного заходу.
Зазначає, що він не має на меті уникати кримінальної відповідальності, в разі зміни йому запобіжного заходу зобов`язується прибувати за першим викликом до суду. Просить врахувати стадію судового провадження, зазначає, що всі свідки та потерпілий вже допитані.
Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 , підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисника та обвинуваченого, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді, думки учасників процесу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 суд дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах провадження № 194/531/17, 19 травня 2021 року в судовому засіданні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 ..
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції належнодослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинувачених під вартою.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження. Суд прийняв до уваги, що останній обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії особливо тяжких, та ризики які були враховані при обранні обвинуваченому вказаного запобіжного заходу, не відпали, до теперішнього часу не перестали існувати та мають місце, а саме: останній може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне порушення. Більш м`який запобіжний захід не може забезпечити виконання своїх обов`язків обвинуваченими.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , що наявність ризиків не доведено, та обвинувачений не має на меті ухилятись від кримінальної відповідальності, апеляційний суд вважає, що ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
При цьому, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше судимий, в тому числі за корисливий злочин, не працевлаштований, офіційного джерела доходів не має, не одружений, на утриманні нікого не має, що свідчить про високу вірогідність того, що останній може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Даних про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 у суду не має. Покарання за вчинення злочину у разі доведеності вини обвинуваченого передбачено до 15 років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено. який підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, судове слідство ще проводиться. Відповідно наявність передбачених ст. 177 КПК ризиків, а тому суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останнього та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.
Всі викладені обвинуваченим та захисником апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при продовженні йому строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2021 року, якою продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4