Єдиний унікальний № 946/5581/21
Провадження № 1-кп/946/516/21
ВИРОК
Іменем України

29 липня 2021 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
захисниr ОСОБА_5 ,
розглянувши в залі суду в місті Ізмаїл Одеської області у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000593, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Холмське, Арцизського району, Одеської області, громадянин Російської Федерації, з середньою освітою, пенсіонер, не одружений, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 23 червня 2021 року приблизно о 13 годині 27 хвилин, старшим інспектором відділу реагування патрульної поліції Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом ОСОБА_6 , якого призначено на займану посаду наказом начальника ГУНП в Одеській області від 27.05.2021 № 855 о/с, який перебував з інспектором відділу реагування патрульної поліції Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_7 , якого призначено на займану посаду наказом начальника ГУНП в Одеській області від 25.02.2021 № 309 о/с, у складі групи автопатруля на службовому транспортному засобі марки КRASZ модель SRHSP5 реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ділянці автодороги біля будинку № 42 по вул. Павла Фурдуя в с. Матроска, Ізмаїльського району, Одеської області, на підставі ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-УІІІ, згідно якої поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції, п.п. 8, 11, ч. 1 ст. 23 зазначеного закону, згідно яких поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якої органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП - «Порушення правил повороту» та ч. 1 ст. 126 КУпАП - «Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), зупинено транспортний засіб марки ВАЗ, модель 2108, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , яким порушено вимоги п.п. 2.1 а, б, г, 9.2. б «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
Перебуваючи на узбіччі вищезазначеної ділянки автодороги, у період часу з 13 годині 27 хвилин по 13 годин 32 хвилини, ОСОБА_4 , під час складання старшим інспектором поліції ОСОБА_6 у присутності інспектора поліції ОСОБА_7 відносно ОСОБА_4 постанов про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, керуючись прямим умислом, усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій, з метою уникнення адміністративної відповідальності, пообіцяв надати зазначеним інспекторам поліції, який відповідно до примітки ст. 364 КК України є службовими особами, неправомірну вигоду у вигляді однієї купюри номіналом 100 доларів США, за не складання відносно нього постанов про адміністративні правопорушення, у відповідь на яку інспектором відділу реагування патрульної поліції ОСОБА_7 роз`яснено, що вказані дії є неправомірними, проте ОСОБА_4 , продовжуючи злочинний умисел, з метою уникнення адміністративної відповідальності, підійшов до службового автомобіля та умисно поклав у кишені передньої правої пасажирської двері службового автомобіля зазначену купюру, надавши таким шляхом службовій особі неправомірну вигоду.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України, за ознаками - пропозиція службовій особі надання неправомірної вигоди та надання такої вигоди за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища

У судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні зазначеного злочину, щиро розкаявся в його вчиненні.

25 червня 2021 року між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 , з іншого, за участю захисниці ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

За умовами вказаної угоди від 25 червня 2021 року прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків обвинуваченого, щодо беззастережного визнання висунутого обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч.4 ст.407 КК України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 суд також погоджується з кваліфікацією його дій за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК, який згідно ст.12 КК України, є не тяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені йому п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. При цьому суд враховує те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся в його вчиненні, активно сприяв його розкриттю, а також те, що у нього відсутні обставини, що обтяжують його покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Речові докази розподіляються відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 369 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 червня 2021 року, укладену між прокурором, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 , з іншого.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід до набрання законної сили вироку відносно ОСОБА_4 не обирати.

Арешт на речові докази, якій накладений згідно ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 25 червня 2021 року скасувати.

Речові докази:

- одну купюру номіналом 100 (сто) доларів США серії РВ № 7385353G конфіскувати як засіб вчинення кримінального правопорушення;

- два DVD-R диска з відеозаписом з нагрудної камери та відеорегестратору автомобілю зберігати в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1