Справа № 643/5429/21
Провадження № 1-в/643/207/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.04.2021 м.Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши подання начальника Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 26.03.2020 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік,
ВСТАНОВИВ:
До Московського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_3 .
В обґрунтування заяви зазначає, що 14.05.2020 року до Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області відносно громадянина ОСОБА_3 на виконання надійшов вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.03.2020 року. На підставі ст. 76 КК України, на засудженого були покладені наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробацїї; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 29.05.2020 року засудженому було роз`яснено покладені на нього судом обов`язки. В період іспитового строку засуджений не вчинив нового правопорушення, що підтверджується вимогою УІАП ГУНП в Харківській області. За місцем мешкання характеризується задовільно. Виконав покладені судом обов`язки та заходи, передбачені індивідуальним планом роботи із засудженим. Іспитовий строк засудженого закінчився 26.03.2021 року.
Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення подання не заперечував.
Засуджений не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив задовольнити подання.
Представник Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява, відповідно до якої останній просить проводити розгляд справи у його відсутність.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
За таких обставин, суд вважає за необхідне розглянути клопотання без участі представника органу пробації та інших осіб, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що клопотання органу пробації підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема, про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Згідно з ч. 5 ст. 534 Кримінального процесуального кодексу України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно з частиною 3 статті 75 Кримінального кодексу України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 78 Кримінального кодексу України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років, а неповнолітньому від одного до двох років. Цей строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежного від того, судом якої інстанції застосовано ст. 75 КК України.
Вимогами ч. 2 ст. 165 КВК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.03.2020 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Також додатково покладено на засудженого ОСОБА_3 обв`язок, передбачений п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Як вбачається з довідки про судимість, станом на 22.03.2021 р., засуджений до кримінальної відповідальності не притягувався.
На підставі викладеного суд вважає, що подання органу пробації про звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку підлягає задоволенню, оскільки іспитовий строк закінчився 26.03.2021 року, засуджений під час іспитового строку нових правопорушень не вчинив, покладені на нього судом обов`язки виконав.
На підставі ч. 2 ст. 75, ч. 1 ст. 78 Кримінального Кодексу України та керуючись ст. 369-372, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
Подання начальника Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.03.2020 у справі № 645/47/20 у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.
Суддя - ОСОБА_1