У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2021 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянув апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «КАСАДА» на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.02.2021року, якою задоволено клопотання Слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про арешт майна.

учасники судового провадження

прокурор: ОСОБА_7
представник ТОВ «КАСАДА»: адвокат ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити повністю.
Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.
Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, виявлене та вилучене в ході обшуку контейнеру TCNU9636051 вантажоотримувача ТОВ «Торгова фірма КАСАДА», який знаходився на вантажному автомобілі марки DAF д.н.з. НОМЕР_1 , д.н.з. причіп НОМЕР_2 на території місця прибуття ТОВ «ЮККА» в зоні діяльності сектору митного оформлення 2 митного поста Білгород-дністровський Одеської митниці Держмитслужби.
__________________________________________________________________
Провадження: № 11-сс/812/235/21 Слідчий суддя: ОСОБА_9
Категорія: оскарження ухвали с/с Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог щодо скасування оскаржуваної ухвали апелянт зазначає, що рішення слідчого судді є необгрунтованим та незаконним.
Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно арештував майно, порушивши права ТОВ «КАСАДА», оскільки обшук проводився в порядку ч.3 ст. 233 КПК України, але без подальшого звернення до слідчого судді з клопотанням про обшук.
Стверджує, що слідчим та прокурором не було доведено наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених у ст. 132 КПК України, достатніх підстав вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, необхідність арешту та наявність ризиків.
Також зазначає, що висновки слідчого викладені в клопотанні, не підтверджуються належними та допустимими доказами, а саме клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Встановлені судом першої інстанції обставини.

До суду надійшло клопотання в якому просив накласти арешт на майно, виявлене та вилучене в ході обшуку контейнеру вантажоотримувача ТОВ «Торгова фірма КАСАДА», який знаходився на вантажному автомобілі марки DAF д.н.з. НОМЕР_1 , д.н.з. причіп НОМЕР_2 на території місця прибуття ТОВ «ЮККА» в зоні діяльності сектору митного оформлення 2 митного поста Білгород-Дністровський Одеської митниці Держмитслужби.
Клопотання мотивоване тим, що в ході досудового розслідування було встановлено, що службові особи Одеської митниці Держмитслужби можуть бути причетні до протиправної схеми ввезення на територію України товарно-матеріальних цінностей в порушення митного законодавства.
28.01.2021 року вищевказані речі були вилучені в ході огляду місця події та 31.01.2021 вказане майно визнано речовими доказами.
Окрім того, в клопотанні було зазначено, що вилучені предмети, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, містять відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин. Не застосування арешту майна може призвести до втрати доказів, що перешкоджатиме розслідуванню та встановленню істини у кримінальному провадженні.
Задовольняючи клопотання про арешт майна слідчий суддя вказав, що у ході проведення досудового розслідування є необхідність дослідження даного майна. З метою збереження речових доказів, на них необхідно накласти арешт.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення ухвали суду без змін, пояснення апелянта на підтримку своєї апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження Слідчими слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001020 від 15.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
До оперативного підрозділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві надано доручення з метою проведення оперативно-розшукових заходів стосовно осіб, причетних до незаконного ввезення партій товарів у контейнерах, а також аналітично- пошукових заходів, спрямованих на встановлення партій товарів у контейнерах, що можуть незаконно імпортуватись.

На виконання доручення від заступника директора ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_10 27.01.2021 отримано інформацію, що товар який імпортується з Китаю, не буде відповідати заявленому у митних деклараціях, який планується розмитнюватись в Одеській митниці Держмитслужби вантажоотримувач ТОВ «Торгова фірма Касада» () попередня митна декларація оформлення ЕМД UA 100080/1/631059.

У зв`язку з цим, з «20» год. «38» хв. 28.01.2021 по 02» год. «48» хв. 31.01.2021, з метою врятуванням майна, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України на підставі дозволу директора ТОВ «ЮККА» ОСОБА_11 учасники слідчої дії увійшли на території місця прибуття ТОВ «ЮККА» в зоні діяльності сектору митного оформлення 2 митного поста Білгород-Дністровський Одеської митниці Держмитслужби за адресою: вул. Шабська 28 с. Салгани, Білгород - Дністровського району, Одеської області та провели обшук контейнеру TCNU9636051, який знаходився на вантажному автомобілі марки DAF д.н.з. НОМЕР_1 , д.н.з. причіп НОМЕР_2 .

Детальним оглядом вантажу виявлено його не відповідність до поданої митної декларації ДЕ UA500220/2021/900243, тому прийнято рішення про його вилучення та переміщення за допомогою транспортного засобу Мерседес д.н.з НОМЕР_3 , транспортного засобу Мерседес, НОМЕР_4 , вантажників до складу з якими Територіальним управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Миколаєві укладено договір про зберігання.

31.01.2021 р. у порядку ст. 98 КПК України вказане майно визнано речовими доказами.
01.02.2021 р. Слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 подано клопотання про арешт вищевказаного вилученого майна.
Розглядаючи в порядку ст.ст. 170-173 КПК України клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення.

Зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався не в повній мірі.

Є слушними доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 поданої в інтересах ТОВ «КАСАДА», що стороною обвинувачення не додано до матеріалів клопотання, та слідчим суддею не перевірялась наявність підстав для проникнення до іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.
Так, з клопотання слідчого, що міститься в матеріалах судового провадження наданих суду апеляційної інстанції вбачається, що обшук тривав 3 доби, з «20» год. «38» хв. 28.01.2021 по 02» год. «48» хв. 31.01.2021, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, з метою врятування майна.

Відповідно до положень ч.3 ст. 233 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення.
У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.
Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи у відповідності до зазначених норм закону ті обставини, що майно, про арешт якого слідчий ставив питання було вилучено під час обшуку проведеного на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, тобто без ухвали слідчого судді, та на момент розгляду клопотання дозволу на відповідну слідчу дію слідчому судді надано не було і слідчим суддею не перевірялась наявність підстав для проникнення до іншого володіння особи без ухвали слідчого судді, колегія приходить до висновку, що за таких обставин ухвала слідчого судді не може вважатися законною і обґрунтованою.

В суді апеляційної інстанції прокурором також не було надано підтвердження того, що слідчий або прокурор невідкладно після здійснення обшуку зверталися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, матеріали судового провадження також не містять будь-яких доказів на підтвердження такого звернення.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

За такого, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 подана в інтересах ТОВ «КАСАДА» підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням своєї ухвали.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «КАСАДА» задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.02.2021 року скасувати.
Постановити свою ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання Слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 про арешт майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:

Судді: