Справа № 487/1259/21
Провадження № 1-кс/487/3599/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2021 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000045 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 185, ч. 1,2 ст. 361 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:

02.07.2021 року слідчий СВ Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_7 , в рамках здійснення кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 11.02.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045, звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, яким просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 діб з утриманням у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Клопотання мотивоване тим, що на теперішній час продовжують існувати, а саме можливість переховування обвинуваченого від органу досудового розслідування та суду, можливість здійснення незаконного впливу на потерпілих, свідків а також можливості вчинення ним інших кримінальних правопорушень, тяжкість кримінальних правопорушень вчинених підозрюваним та враховуючи правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 08.01.2009 року, відповідно до якої з урахуванням захищеного законного інтересу, тяжкості інкримінованого злочину орган досудового розслідування вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є доцільним та обґрунтованим, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_4 виявляється недостатнім, так як не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вищевказаним ризикам на час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання слідчого, наполягаючи на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні провину визнав, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, оскільки він працює неофіційно.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просила застосувати доОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування ініційованого заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється слідчими слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, щоОСОБА_4 01.02.2021 о 20 години 00 хвилин, знаходячись у квартирі за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , оглянувши мобільний телефон марки «Huawei Mate SE», який належить потерпілій ОСОБА_8 , виявив на останньому додаток «Приват24», який був прив`язаний до фінансового номеру «Lifecell» НОМЕР_1 , сім-картка якого знаходилась у вищевказаному телефоні. В цей, день, час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел, направлений на несанкціоноване втручання у роботу автоматизованої системи з метою підробки та спотворення процесу обробки інформації, що призвело до порушення встановленого порядку маршрутизації інформації та направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням логіну номер телефону НОМЕР_1 та вигаданого ним паролю до автоматизованої системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» (база даних - програмно-апаратний комплекс банку, що забезпечує здійснення клієнтом операцій по рахунках/картках/вкладах і містить інформацію про клієнта, достатню для його ідентифікації та аутентифікації відповідно договору), яка згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, користуючись комп`ютером, здійснив несанкціонований доступ до інформації, яка зберігається та обробляється в автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» ПАТ КБ «ПриватБанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_8 та в подальшому перерахував з належного їй карткового рахунку НОМЕР_2 на картковий рахунок НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 грошові кошти в загальній сумі 14 000 грн. 00 коп., при цьому спотворив інформацію про належного користувача облікового запису не маючи законного доступу до нього.

Крім того, 01.02.2021 о 20 години 08 хвилин ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон марки «Huawei Mate SE» з додатком «Приват24» та фінансовим номером «Lifecell» НОМЕР_1 , отримав доступ до карти НОМЕР_2 , що належить потерпілій ОСОБА_8 , та за допомогою інтернет-банкінгу «Приват 24» перерахував на картковий рахунок НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 5 000 грн. 00 коп.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 5000 грн.

Крім того, 01.02.2021 о 20 години 11 хвилин ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон марки «Huawei Mate SE» з додатком «Приват24» та фінансовим номером «Lifecell» НОМЕР_1 , отримав доступ до карти НОМЕР_2 , що належить потерпілій ОСОБА_8 , та за допомогою інтернет-банкінгу «Приват 24» повторно перерахував на картковий рахунок НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 5 000 грн. 00 коп.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 5000 грн.

Крім того, 01.02.2021 о 20 години 14 хвилин ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон марки «Huawei Mate SE» з додатком «Приват24» та фінансовим номером «Lifecell» НОМЕР_1 , отримав доступ до карти НОМЕР_2 , що належить потерпілій ОСОБА_8 , та за допомогою інтернет-банкінгу «Приват 24», повторно перерахував на картковий рахунок НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 3 000 грн. 00 коп.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 3000 грн.

Крім того, 01.02.2021 о 20 години 33 хвилин ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон марки «Huawei Mate SE» з додатком «Приват24» та фінансовим номером «Lifecell» НОМЕР_1 , отримав доступ до карти НОМЕР_2 , що належить потерпілій ОСОБА_8 , та за допомогою інтернет-банкінгу «Приват 24», повторно перерахував на картковий рахунок НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 1 000 грн. 00 коп.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1000 грн.

Крім того, ОСОБА_4 01.02.2021 о 22 години 46 хвилин, знаходячись у квартирі за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , оглянувши мобільний телефон марки «Huawei Mate SE», який належить потерпілій ОСОБА_8 , виявив на останньому додаток «Приват24», який був прив`язаний до фінансового номеру «Lifecell» НОМЕР_1 , сім-картка якого знаходилась у вищевказаному телефоні. В цей, день, час та місці у ОСОБА_4 повторно виник злочинний корисливий умисел, направлений на несанкціоноване втручання у роботу автоматизованої системи з метою підробки та спотворення процесу обробки інформації, що призвело до порушення встановленого порядку маршрутизації інформації та направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням логіну номер телефону НОМЕР_1 та вигаданого ним паролю до автоматизованої системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» (база даних - програмно-апаратний комплекс банку, що забезпечує здійснення клієнтом операцій по рахунках/картках/вкладах і містить інформацію про клієнта, достатню для його ідентифікації та аутентифікації відповідно договору), яка згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, користуючись комп`ютером, повторно здійснив несанкціонований доступ до інформації, яка зберігається та обробляється в автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» ПАТ КБ «ПриватБанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_8 , та в подальшому перерахував з належного потерпілій карткового рахунку НОМЕР_4 на картковий рахунок НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_9 грошові кошти в загальній сумі 3 200 грн. 00 коп., при цьому спотворив інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього.

Крім того, 01.02.2021 о 22 години 50 хвилин ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон марки «Huawei Mate SE» з додатком «Приват24» та фінансовим номером «Lifecell» НОМЕР_1 , отримав доступ до карти НОМЕР_4 , що належить потерпілій ОСОБА_8 , та за допомогою інтернет-банкінгу «Приват 24», повторно перерахував на картковий рахунок НОМЕР_5 його знайомого ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 2 200 грн. 00 коп.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 2200 грн.

Крім того, 01.02.2021 о 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон марки «Huawei Mate SE» з додатком «Приват24» та фінансовим номером «Lifecell» НОМЕР_1 , отримав доступ до карти НОМЕР_4 , що належить потерпілій ОСОБА_8 , та за допомогою інтернет-банкінгу «Приват 24», повторно перерахував на картковий рахунок НОМЕР_5 його знайомого ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 1 000 грн. 00 коп.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1000 грн.

Крім того, ОСОБА_4 02.02.2021 о 07 години 45 хвилин, знаходячись у квартирі за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , оглянувши мобільний телефон марки «Huawei Mate SE», який належить потерпілій ОСОБА_8 , виявив на останньому додаток «Приват24», який був прив`язаний до фінансового номеру «Lifecell» НОМЕР_1 , сім-картка якого знаходилась у вищевказаному телефоні. В цей, день, час та місці у ОСОБА_4 повторно виник злочинний корисливий умисел, направлений на несанкціоноване втручання у роботу автоматизованої системи з метою підробки та спотворення процесу обробки інформації, що призвело до порушення встановленого порядку маршрутизації інформації та направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням логіну номер телефону НОМЕР_1 та вигаданого ним паролю до автоматизованої системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» (база даних - програмно-апаратний комплекс банку, що забезпечує здійснення клієнтом операцій по рахунках/картках/вкладах і містить інформацію про клієнта, достатню для його ідентифікації та аутентифікації відповідно договору), яка згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, користуючись комп`ютером, повторно здійснив несанкціонований доступ до інформації, яка зберігається та обробляється в автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» ПАТ КБ «ПриватБанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_8 , та в подальшому перерахував з належного їй карткового рахунку НОМЕР_2 на картковий рахунок НОМЕР_4 на картковий рахунок НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_9 , грошові кошти в загальній сумі 1 100 грн. 00 коп., при цьому спотворив інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього.

Крім того, 02.02.2021 о 07 години 48 хвилин ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон марки «Huawei Mate SE» з додатком «Приват24» та фінансовим номером «Lifecell» НОМЕР_1 , отримав доступ до карти НОМЕР_2 , що належить потерпілій ОСОБА_8 , та за допомогою інтернет-банкінгу «Приват 24», повторно перерахував на картковий рахунок НОМЕР_5 його знайомого ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 1 100 грн. 00 коп.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1100 грн.

Крім того, ОСОБА_4 02.02.2021 о 15 години 50 хвилин, знаходячись у квартирі за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , оглянувши мобільний телефон марки «Huawei Mate SE», який належить потерпілій ОСОБА_8 , виявив на останньому додаток «Приват24», який був прив`язаний до фінансового номеру «Lifecell» НОМЕР_1 , сім-картка якого знаходилась у вищевказаному телефоні. В цей, день, час та місці у ОСОБА_4 повторно виник злочинний корисливий умисел, направлений на несанкціоноване втручання у роботу автоматизованої системи з метою підробки та спотворення процесу обробки інформації, що призвело до порушення встановленого порядку маршрутизації інформації та направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням логіну номер телефону НОМЕР_1 та вигаданого ним паролю до автоматизованої системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» (база даних - програмно-апаратний комплекс банку, що забезпечує здійснення клієнтом операцій по рахунках/картках/вкладах і містить інформацію про клієнта, достатню для його ідентифікації та аутентифікації відповідно договору), яка згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, користуючись комп`ютером, повторно здійснив несанкціонований доступ до інформації, яка зберігається та обробляється в автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» ПАТ КБ «ПриватБанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_8 , та в подальшому перерахував з належного їй карткового рахунку НОМЕР_4 на картковий рахунок НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_9 , грошові кошти в загальній сумі 5 700 грн. 00 коп., при цьому спотворив інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього.

Крім того, 02.02.2021 16 години 00 хвилин ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон марки «Huawei Mate SE» з додатком «Приват24» та фінансовим номером «Lifecell» НОМЕР_1 , отримав доступ до карти НОМЕР_4 , що належить потерпілій ОСОБА_8 , та за допомогою інтернет-банкінгу «Приват 24», повторно перерахував на картковий рахунок НОМЕР_5 його знайомого ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 5 700 грн. 00 коп.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 5700 грн.

Крім того, ОСОБА_4 02.02.2021 о 16 години 31 хвилин, знаходячись у квартирі за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , оглянувши мобільний телефон марки «Huawei Mate SE», який належить потерпілій ОСОБА_8 , виявив на останньому додаток «Приват24», який був прив`язаний до фінансового номеру «Lifecell» НОМЕР_1 , сім-картка якого знаходилась у вищевказаному телефоні. В цей, день, час та місці у ОСОБА_4 повторно виник злочинний корисливий умисел, направлений на несанкціоноване втручання у роботу автоматизованої системи з метою підробки та спотворення процесу обробки інформації, що призвело до порушення встановленого порядку маршрутизації інформації та направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням логіну номер телефону НОМЕР_1 та вигаданого ним паролю до автоматизованої системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» (база даних - програмно-апаратний комплекс банку, що забезпечує здійснення клієнтом операцій по рахунках/картках/вкладах і містить інформацію про клієнта, достатню для його ідентифікації та аутентифікації відповідно договору), яка згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, користуючись комп`ютером, повторно здійснив несанкціонований доступ до інформації, яка зберігається та обробляється в автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» ПАТ КБ «ПриватБанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_8 , та в подальшому перерахував з належного їй карткового рахунку НОМЕР_4 на картковий рахунок НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_9 , грошові кошти в загальній сумі 3 900 грн. 00 коп., при цьому спотворив інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього.

Крім того, 02.02.2021 о 16 години 50 хвилин ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон марки «Huawei Mate SE» з додатком «Приват24» та фінансовим номером «Lifecell» НОМЕР_1 , отримав доступ до карти НОМЕР_4 , що належить потерпілій ОСОБА_8 , та за допомогою інтернет-банкінгу «Приват 24», повторно перерахував на картковий рахунок НОМЕР_5 його знайомого ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 3 900 грн. 00 коп.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 3900 грн.

Крім того, ОСОБА_4 02.02.2021 о 17 години 02 хвилин, знаходячись у квартирі за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , оглянувши мобільний телефон марки «Huawei Mate SE», який належить потерпілій ОСОБА_8 , виявив на останньому додаток «Приват24», який був прив`язаний до фінансового номеру «Lifecell» НОМЕР_1 , сім-картка якого знаходилась у вищевказаному телефоні. В цей, день, час та місці у ОСОБА_4 повторно виник злочинний корисливий умисел, направлений на несанкціоноване втручання у роботу автоматизованої системи з метою підробки та спотворення процесу обробки інформації, що призвело до порушення встановленого порядку маршрутизації інформації та направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням логіну номер телефону НОМЕР_1 та вигаданого ним паролю до автоматизованої системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» (база даних - програмно-апаратний комплекс банку, що забезпечує здійснення клієнтом операцій по рахунках/картках/вкладах і містить інформацію про клієнта, достатню для його ідентифікації та аутентифікації відповідно договору), яка згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, користуючись комп`ютером, повторно здійснив несанкціонований доступ до інформації, яка зберігається та обробляється в автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» ПАТ КБ «ПриватБанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_8 , та в подальшому перерахував з належного їй карткового рахунку НОМЕР_4 на картковий рахунок НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_9 , грошові кошти в загальній сумі 6 800 грн. 00 коп., при цьому спотворив інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього.

Крім того, 02.02.2021 о 17 години 03 хвилин ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон марки «Huawei Mate SE» з додатком «Приват24» та фінансовим номером «Lifecell» НОМЕР_1 , отримав доступ до карти НОМЕР_4 , що належить потерпілій ОСОБА_8 , та за допомогою інтернет-банкінгу «Приват 24», повторно перерахував на картковий рахунок НОМЕР_5 його знайомого ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 6 800 грн. 00 коп.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 6800 грн.

Крім того, ОСОБА_4 02.02.2021 о 17 години 51 хвилин, знаходячись у квартирі за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , оглянувши мобільний телефон марки «Huawei Mate SE», який належить потерпілій ОСОБА_8 , виявив на останньому додаток «Приват24», який був прив`язаний до фінансового номеру «Lifecell» НОМЕР_1 , сім-картка якого знаходилась у вищевказаному телефоні. В цей, день, час та місці у ОСОБА_4 повторно виник злочинний корисливий умисел, направлений на несанкціоноване втручання у роботу автоматизованої системи з метою підробки та спотворення процесу обробки інформації, що призвело до порушення встановленого порядку маршрутизації інформації та направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням логіну номер телефону НОМЕР_1 та вигаданого ним паролю до автоматизованої системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» (база даних - програмно-апаратний комплекс банку, що забезпечує здійснення клієнтом операцій по рахунках/картках/вкладах і містить інформацію про клієнта, достатню для його ідентифікації та аутентифікації відповідно договору), яка згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, користуючись комп`ютером, повторно здійснив несанкціонований доступ до інформації, яка зберігається та обробляється в автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» ПАТ КБ «ПриватБанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_8 , та в подальшому перерахував з належного їй карткового рахунку НОМЕР_4 на картковий рахунок НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_9 , грошові кошти в загальній сумі 3 350 грн. 00 коп., при цьому спотворив інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього.

Крім того, 02.02.2021 о 17 години 59 хвилин ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон марки «Huawei Mate SE» з додатком «Приват24» та фінансовим номером «Lifecell» НОМЕР_1 , отримав доступ до карти НОМЕР_4 , що належить потерпілій ОСОБА_8 , та за допомогою інтернет-банкінгу «Приват 24», повторно перерахував на картковий рахунок НОМЕР_5 його знайомого ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 3 350 грн. 00 коп.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 3350 грн.

Крім того, ОСОБА_4 06.02.2021 року, о 23 години 00, знаходячись у квартирі за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , оглянувши мобільний телефон марки «Huawei Mate SE», який належить потерпілій ОСОБА_8 , виявив на останньому додаток «Приват24», який був прив`язаний до фінансового номеру «Lifecell» НОМЕР_1 , сім-картка якого знаходилась у вищевказаному телефоні. В цей, день, час та місці у ОСОБА_4 повторно виник злочинний корисливий умисел, направлений на несанкціоноване втручання у роботу автоматизованої системи з метою підробки та спотворення процесу обробки інформації, що призвело до порушення встановленого порядку маршрутизації інформації, та направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням логіну номер телефону НОМЕР_1 та вигаданого ним паролю до автоматизованої системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» (база даних - програмно-апаратний комплекс банку, що забезпечує здійснення клієнтом операцій по рахунках/картках/вкладах і містить інформацію про клієнта, достатню для його ідентифікації та аутентифікації відповідно договору), яка згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, користуючись комп`ютером, повторно здійснив несанкціонований доступ до інформації, яка зберігається та обробляється в автоматизованій системі, чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» ПАТ КБ «ПриватБанк», видавши себе за потерпілу ОСОБА_8 , та в подальшому перерахував з належного їй карткового рахунку НОМЕР_4 на картковий рахунок НОМЕР_5 , яка належить ОСОБА_9 , грошові кошти в загальній сумі 700 грн. 00 коп., при цьому спотворив інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього.

Крім того, 06.02.2021 о 23 години 14 хвилин ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон марки «Huawei Mate SE» з додатком «Приват24» та фінансовим номером «Lifecell» НОМЕР_1 , отримав доступ до карти НОМЕР_4 , що належить потерпілій ОСОБА_8 , та за допомогою інтернет-банкінгу «Приват 24», перерахував на картковий рахунок НОМЕР_5 його знайомого ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 700 грн. 00 коп.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 700 грн.

30.06.2021 ОСОБА_4 здійснено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 185 ч. 1,2 ст. 361 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 185 ч. 1,2 ст. 361 КК України підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; проведеними тимчасовими доступами до банківських карток які належеть ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та підозрюваному ОСОБА_4 ; протоколами впізнання особи за фотознімками; іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, покарання за яке передбачено позбавлення волі на строк до шести років.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).
В судовому засіданні прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши пояснення сторін, суд вважає доведеним наявність ризиків передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 185, ч. 1,2 ст. 361 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, а тому може переховуватися від органів розслідування та суду.

Разом з тим, в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 відсутнє достатнє обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід від такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні, не доведено і в судовому засіданні необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

На підставі викладеного, також враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, працює неофіційно будівельником, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме, домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у нічний час, буде достатньо, щоб запобігти існуючим ризикам.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Керуючись статтями 176-179, 184, 193, 184, 193, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000045 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 185, ч. 1,2 ст. 361 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці до 16.09.2021 (включно), заборонивши йому з 22.00 години до 06.00 години залишати фактичне місце проживання за адресою будинок АДРЕСА_2 .
Покласти на підозрюваного наступні обов`язки: не відлучатися із м. Таврійськ Херсонської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, крім як у присутності слідчого, прокурора та суду у ході проведення слідчих дій та судового розгляду провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 16.07.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1