Справа № 559/1260/20
Провадження № 1-кп/559/56/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дубно матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000323 від 29.11.2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та престарілих батьків не має, інваліда 2 ї групи загального захворювання, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 29 листопада 2019 року, близько 02 години 10 хвилин, у темну пору доби, керуючи автомобілем Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Київ-Чоп зі сторони м. Рівне у напрямку м. Львів, на 387 км + 150 м вказаної автодороги, що в межах с. Підлужжя, Дубенського району Рівненської області, проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яку перетинати заборонено, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем Mercedes Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухався у зустрічному напрямку.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Mercedes Benz Sprinter реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно- мозкової травми, крововиливів в речовину та під оболонки головного мозку, чисельних переломів кісток склепіння та основи черепа, від яких загинув на місці пригоди, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.
Порушення ОСОБА_3 вимог пункту 34.1 Правил дорожнього руху, що забороняють водіям перетинати горизонтальну дорожню розмітку 1.1, перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю щодо часу, місця, способу та наслідків вчинення кримінального правопорушення та пояснив, що обставини дорожньо-транспортної пригоди за його участі, яка мала місце 29 листопада 2019 року на автодорозі Київ-Чоп він не пам`ятає, внаслідок отримання тяжких тілесних ушкоджень та непритомного стану який тривав 6-ть місяців. Про обставини дорожньо- транспортної пригоди довідався від родичів та слідчого у кримінальному провадженні. Однак, зазначив, що в день дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_1 яким належить його знайомому ОСОБА_9 . Вказаний автомобіль він взяв для власних цілей, а саме для перевезення товарів. Він має право керування згідно до посвідчення водія категорії «B», «C».

Заявлений цивільний позов щодо відшкодування заподіяної матеріальної шкоди визнає повністю, щодо заявленого позову про відшкодування моральної немайнової шкоди визнає частково. При вирішення вказаного питання покладається на розсуд суду.

У вчиненому чистосердечно розкаюється, просить вибачення у потерпілої. Про те, що вчинив злочин, в результаті якого загинула людина щиро жалкує. Зобовязується відшкодувати потерпілим заподіяну шкоду відразу після завершення реабілітації та відновлення здоровя та першої можливості. Просить суворо не карати та не позбавляти волі.
Потерпіла ОСОБА_6 дала покази про те, що її чоловік ОСОБА_10 працював водієм у компанії «ЯРОФРУТ"та перевозив товар. 29 листопада 2019 року близько 22 години чоловік до неї зателефонував і повідомив, що загрузив товар та їде на Київ. На наступний день, 30.11.2019 року до неї зателефонував начальник її чоловіка та повідомив, що чоловік в Рівненській області у с. Підлужжя потрапив у ДТП. На момент вчинення аварії вона була вагітна. Дитина народилася з вадою серця та згодом померла. Внаслідок пережитих страждань перебіг вагітності ускладнився була виявлена патологія серця плоду, що в подальшому після народження дитини, стало причиною смерті новонародженого сина. Втрата чоловіка на її переконання є першопричиною втрати дитини. Вона важко пережила смерть чоловіка та досі страждає від непоправної втрати . До лікувальних чи експертних установ з приводу встановлення причинно-наслідкового зв`язку з дорожньо- транспортною пригодою та смертю дитини не зверталася. Обвинувачений за два роки, навіть, не поцікавився її станом та самопочуттям, не попросив вибачення та не вживав жодних заходів для відшкодування заподіяної шкоди. На даний час вона з дитиною живе на кошти, які отримує по втраті годувальника. Заявлений цивільний позов про відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди та моральної шкоди у розмірі одного мільйона гривень підтримує у повному обсязі та просить його задоволити. Щодо міри покарання вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі з реальним її відбуттям.

Окрім повного визнання винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, остання повністю підтверджується і безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами:
Дослідженням протоколу огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди та схеми до протоколу і фототаблиці від 29.11.2020 року встановлено, що подія відбулася на 387км. +150м. автодороги Київ-Чоп. Асфальтне покриття було мокрим, без пошкодження дорожнього полотна. На проїжджій частині дороги нанесена дорожня розмітка, 1.1 та встановлені дорожні знаки. На вказаній ділянці наявне заокруглення проїжджої частини дороги праворуч та наявний спуск проїжджої частини дороги. Автомобіль Mercedes Benz Sprinter НОМЕР_2 з механічними пошкодженнями знаходився на правому по ходу огляду узбіччі. Автомобіль Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями знаходився під кутом до проїжджої частини на зустрічній смузі руху у напрямку м. Львів. Осип скла та уламки автомобіля на смузі руху у напрямку м. Рівне зі сторони м. Львів частково на лівому узбіччі та на смузі руху у напрямку м. Львів, загальною довжиною 36.8 м. Будь-яких штучних дорожніх перешкод для руху транспортних засобів, що могли буди причиною ДТП не встановлено.

Згідно до досліджених даних протоколу огляду транспортного засобу автомобіля Iveco, встановлено, що контактування відбулося між передньою лівою частиною автомобіля Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_1 та передньою лівою частиною автомобіля Mercedes Benz Sprinter НОМЕР_2 . Контактування відбулося на лівій смузі руху автодороги Київ-Чоп відносно руху зі сторони м. Рівне в напрямку м. Львів. Під час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав пошкодження у передній лівій частині автомобіля, а саме: радіатор, капот, ліве переднє, крило, ліві двері, дах, елементи кузова, деталі та вузли відсіку двигуна, елементи підвіски перед нього лівого колеса, салон від лівого габариту кузова мають пошкодження. Згідно даного висновку чітко зафіксовано місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а саме виїзд обвинуваченого на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення транспортних засобів.

Згідно висновку інженерно -транспортної експертизи автомобіля Mercedes Benz Sprinter НОМЕР_2 встановлено, що внаслідок контактування з автомобілем Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_1 під час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні ушкодження в передній лівій частині автомобіля а саме: радіатор, капот, ліве переднє крило, ліві двері, дах в лівій передній частині, елементи кузова, деталі та вузли у відсіку двигуна, елементи підвіски переднього лівого колеса, салон, на відстані 0-80 см від лівого габариту кузова, на ділянці 0-190 см від рівня опорної поверхні і на ділянці 0-190 см від переднього габариту кузова мають, пошкодження у вигляді руйнувань, деформацій, розрізів, розривів та розломів поверхонь з відокремленням від місць конструктивного розташування зі зміщенням пошкоджених частин в напрямку спереду назад та зліва направо відносно поздовжньої осі автомобіля. На поверхнях утворених пошкоджень наявні потертості та подряпини з відшаруванням лакофарбового покриття. Даним висновком підтверджено механізм вчинення дорожньо-транспортної пригоди.
За результатами дослідження висновків судово- медичних експертиз трупа ОСОБА_8 за № 157 від 29 грудня 2019 року виявлені такі травматичні зміни: відкрита черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів в речовину та під оболонки головного мозку, чисельних переломів кісток склепіння та основи черепа, закрита травма грудей у вигляді переломів ребер зліва та справа, розрив ключично-акроміального з`єднання, розриву легень, що призвело до внутрішньої кровотечі, закрита травма живота у вигляді розривів печінки та селезінки; відкритий уламковий перелом нижньої третини лівого плеча та закритий перелом лівого стегна в середній третині, садна, рани голови, тулуба та кінцівок. Всі вищевказані тілесні ушкодження спричинені прижиттєво, в короткий проміжок одне між одним, незадовго до настання смерті потерпілого та утворилися внаслідок значної за силою дії тупих предметів , що дає підставу вважати, що в даному випадку мала місце транспортна травма, а саме, зіткнення автомобіля з іншим транспортним засобом.
Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок відкритої-черепно-мозкової травми у вигляді: крововиливів в речовину та під оболонки головного мозку, чисельних переломів кісток склепіння та основи черепа. Таким чином, між спричиненням потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень і настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.
З дослідженого висновку судової інженерно-технічної експертизи технічного стану транспортного засобу від 12.12.2019 року за № 3.1-856/19, № 3.1-857/19, № 3.1-858/19 встановлено, що на момент експертного дослідження за наслідками дорожньо-транспортної пригоди робоча гальмівна система автомобіля Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилася в стані повної відмови. На момент проведення експертного дослідження система рульового керування вказаного автомобіля знаходилася в стані повної відмови. Встановити, в якому стані знаходилися фари ближнього і дальнього світла на момент проведення експертного дослідження не представилось можливим, у зв`язку з їх відсутністю. Виявлені несправності, які призвели до повної відмови робочої гальмівної системи та системи рульового керування автомобіля виникли під час дорожньо- транспортної пригоди. Даним висновком повністю спростовується ймовірність виникнення дорожньо -транспортної пригоди внаслідок технічної несправності транспортного засобу, керованого обвинуваченим.
На момент проведення експертного дослідження робоча гальмівна система та система рульового керування автомобіля Mercedes Benz Sprinter НОМЕР_2 знаходилася в стані повної відмови. На момент проведення експертного дослідження фари ближнього і дальнього світла досліджуваного автомобіля знаходилися в стані повної відмови. Виявлені несправності, які призвели до повної відмови робочої гальмівної системи та системи рульового керування вказаного автомобіля виникли під час дорожньо-транспортної пригоди. Даним висновком повністю виключено ймовірність наявності технічної несправності автомобіля керованого потерпілим як причини виникнення дорожньо-транспортною пригоди.
Контактування транспортних засобів відбулося між переданою лівою частиною автомобіля Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_1 і передньою лівою частиною автомобіля Mercedes Benz Sprinter НОМЕР_2 . Зіткнення автомобілів в поперечному напрямку відбулося на лівій смузі руху автодороги Київ-Чоп відносно руху зі сторони м. Рівне в напрямку м. Львів, а в поздовжньому напрямку- в межах ділянки зосередження осипу скла та уламків ТЗ, що зафіксовано в протоколі огляду місця події та схемі до нього.
З дослідженого у судовому засіданні висновку від 09.06.2020 за № 8127 судової автотехнічної експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди що мала місце 29.11.2020 року встановлено, що дії водія автомобіля Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 не відповідають вимогам пунктів дорожньої розмітки 1.1 та знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Проведеною судовою автотехнічною експертизою не встановлено, чи вбачається в діях водія автомобіля Mercedes Benz Sprinter НОМЕР_2 ОСОБА_8 невідповідність вимогам Правил дорожнього руху та чи знаходяться його дії у причинному зв`язку із скоєнням ДТП, оскільки в ході проведення досудового розслідування не здобуто даних про швидкість руху вказаного автомобіля та даних про те, на якій відстані перебував автомобіль Mercedes Benz Sprinter до місця зіткнення в момент виникнення небезпеки.
Таким чином, вказаний висновок доводить порушення обвинуваченим ОСОБА_3 вимог дорожньої розмітки 1.1, що в свою чергу є у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
Встановивши дійсні обставини справи, суд приходить до переконливого висновку, що злочин мав місце і скоїв його обвинувачений ОСОБА_3 винуватість якого є доведеною та останній підлягає притягненню до кримінальної відповідальності.

Органами досудового слідства вірно кваліфіковані дії ОСОБА_3 за ч.2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого є повне визнання вини та щире каяття у скоєному, сприяння у розкритті злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого в ході судового розгляду не встановлено.

Вирішуючи питання задоволення позовних вимог позивачів про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди суд виходить з загальних засад відшкодування заподіяної шкоди в розумінні ст..ст. 1166,1167, 1187 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловікові(дружині) батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
При вирішенні питання цивільного позову ОСОБА_6 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_11 , до ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або матеріальної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно статті 22 Цивільного кодексу (далі- ЦК) України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодовування.
Згідно приписів ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо близьких родичів.
Частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Приписами ч. 2 ст. 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Як передбачено п. 9 постанови пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, ураховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках.
При визначенні розміру шкоди враховуються вимоги розумності та справедливості.
Суд приходить до висновку, що діями обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала в зв`язку із загибеллю її чоловіка, смерть якого позначилася на її психологічному та фізичному здоров`ї, відбулись тяжкі вимушені зміни у її житті, які не підлягають поверненню у попередній стан. Зазначені обставини обтяжуються тим, що станом на дату зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та відповідно дату смерті ОСОБА_8 потерпіла ОСОБА_6 перебувала у стані вагітності. Отримавши звістку про смерть чоловіка перенесла сильні душевні хвилювання та стрес, які тривали значний період часу. Через наявність малолітньої дитини та перебування у стані вагітності потерпіла ОСОБА_6 не працювала та не працює на даний час. Відтак, втрата чоловіка, який на момент загибелі був єдиним годувальником сім`ї також спричинила значні порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілої. Втрата чоловіка є непоправною, що не може бути відновлена, а тому душевні страждання позивачки будуть тривати і надалі.
Виходячи з викладеного, конкретних обставин справи, суд враховує характер та тривалість стосунків позивача, що існували з потерпілим за його життя, з урахуванням доказів, наданих потерпілою на підтвердження її позовних вимог, враховує передусім вимоги розумності і справедливості і вважає, що з врахуванням зазначених обставин розмір заявленої заподіяної потерпілій моральної шкоди в сумі 1 000 000 грн. не є обґрунтованим, не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачці шкоди, а сума компенсації моральної шкоди повинна становити 500 000 грн.
Крім того, суд зазначає, що виплата страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну третьої особи внаслідок ДТП здійснюється відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Згідно із ст.22 Закону України №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
За приписами ст.23 Закону №1961-ІV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
На момент пригоди 29.11.2019 цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 була забезпечена полісом страхової компанії Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС». Згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ «СГ «ТАС» № АО/6508008 від 18 березня 2019 року, забезпеченим транспортним засобом за договором є автомобіль Iveko 35С 11V, реєстраційний номер: НОМЕР_1 . Зазначеним страховим полісом передбачена страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю та здоров`ю у розмірі: 200 000 грн. 00 коп.
Відповідно до ст. 27.3 Закону №1961-ІV, страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Страхового відшкодування потерпілій Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» здійснено не було.

Станом на 29 листопада 2019 року розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі становив: 4 173 грн. 00 коп. Таким чином з ПАТ «Страхова група «ТАС» підлягає до стягнення на користь ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди у розмірі: 50 076 (п`ятдесят тисяч сімдесят шість) грн. 00 коп. (4 173 грн. 00 коп. х 12).

Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування), для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи викладене, обсяг відповідальності відповідача ОСОБА_3 становить різницю між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування 6), тому з нього підлягає стягнення сума у відшкодування завданої потерпілій моральної шкоди в розмірі 149924 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

У відповідності до ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо - транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо - транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо - транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Зважаючи на це частина майнової шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого ОСОБА_8 , що завдана зазначеним кримінальним правопорушенням в межах розміру: 200 000 грн. підлягає до відшкодування на користь ОСОБА_6 , яка діє в інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_11 за рахунок Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС».

Так, в порядку п. 27.2. ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з ПАТ «Страхова група «ТАС» підлягає до стягнення на користь ОСОБА_6 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_11 страхове відшкодування шкоди заподіяної смертю її батька у розмірі 36 мінімальних заробітних плату місячному розмірі, встановлених на день настання страхового випадку, тобто в сумі 150 228 грн. (4 173 грн. 00 коп. х 36).

ПАТ «Страхова група «ТАС» відмовило у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі у зв`язку з тим, що пропущений термін подачі Заяви про страхове відшкодування встановлений законом. У відзиві на позовну заяву представник АТ «СГ «ТАС» відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 1200 ЦК України - у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом - довічно; 3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншими непрацездатними особами, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

У відповідності до ч. 2 ст. 1200 ЦК України - особам, визначених у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Тобто, коло осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, можна розділити на дві групи: непрацездатні особи, які були на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання утримання та дитина потерпілого, народжена після його смерті. Факт перебування особи на утриманні померлого має значення для відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Особа вважається такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, для набуття права на утримання непрацездатна особа повинна мати дохід, менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць.

Наданими суду документами встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 перебували у шлюбі, зареєстрованому Савинською селищною радою Балаклійського району Харківської області 19.08.2017. ОСОБА_11 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , у свідоцтві про її народження ОСОБА_8 та ОСОБА_6 зазначені батьками (а.с. 40, 41 т. 2).

ОСОБА_6 не працює та звернулась до Зміївського об`єднаного управління ПФ України із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника (а.с. 46, т. 2).

Згідно ч. 3 ст. 1200 ЦК України - особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.

У відповідності до ст. 1202 ЦК України - відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більше як за три роки наперед.

Отже, в порядку ст. 1200 ЦК України непрацездатні особи, які були на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання мають право на відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи.

Оскільки, малолітня донька померлого ОСОБА_8 - ОСОБА_11 була на утриманні батька, відповідно має право на відшкодування шкоди, заподіяної смертю останнього.

В порядку ст. 1200 ЦК України така шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних членів сім`ї, які не мають права на відшкодування.

Згідно матеріалів справи, з 18 квітня 2019 року по день смерті ОСОБА_8 працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЯРОФРУТ», що стверджується довідкою ТзОВ «ЯРОФРУТ» № ЯФ00-000001 від 01 лютого 2021 року. Його середньомісячний заробіток складав 5 505 грн. 26 коп. (а.с. 45 т.2). Станом на дату смерті сім`я ОСОБА_8 складалась із трьох осіб: ОСОБА_8 , дружина ОСОБА_6 та донька ОСОБА_11 . Таким чином на кожного члена сім`ї припадала 1/3 заробітку (доходу) ОСОБА_8 , що дорівнює 1 835 грн. 09 коп.

Таким чином малолітня донька померлого ОСОБА_8 - ОСОБА_11 має право на відшкодування шкоди, заподіяної смертю батька у розмірі: 3 670 грн. 17 коп. щомісячно з 29 листопада 2019 року до досягнення нею вісімнадцяти років, а у разі продовження навчання (учню, студенту) до закінчення навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Окрім того, в порядку п. 4 ч. 1 ст. 1200 ЦК України, дружина загиблого ОСОБА_8 - ОСОБА_6 має право на відшкодування шкоди, заподіяної смертю чоловіка щомісячно у разі якщо вона не працює і здійснює догляд за дітьми померлого до досягнення дітьми чотирнадцяти років.

Оскільки, ОСОБА_6 на даний час не працює та здійснює догляд за малолітньою донькою ОСОБА_11 , отже має права на стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 шкоди, заподіяної смертю її чоловіка у розмірі: 3 670 грн. 17 коп. щомісячно з 29 листопада 2019 року до досягнення ОСОБА_11 чотирнадцяти років.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином внаслідок пошкодження автомобіля Mercedes Benz Sprinter НОМЕР_2 , яка підтверджена висновком експерта Рівненського НДЕКЦ № 3.3.Т-178/19 від 27 грудня 2019 року у розмірі 310455 гривень 23 копійки підлягає до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 у розмірі непогашеної залишкової суми відшкодування, зазначеної у страховому полісі у розмірі 210 тисяч 455 гривень 23 копійки. Сума у 100000 гривень підлягає стягненню із страховика.

Щодо обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив необережний злочин та обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття сприяння у розкритті злочину. Окрім цього, судом взято до уваги те, що обвинувачений, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, є інвалідом другої групи внаслідок отриманих травм при дорожньо-транспортній пригоді. На даний час не працює за фізичним станом продовжує реабілітацію та потребує медичного догляду. Приймаючи до уваги повне визнання вини обвинуваченим у скоєному, відсутність обставин, що обтяжують покарання з урахуванням думки прокурора, яка вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі, суд приходить до переконання, що покарання ОСОБА_3 повинно бути призначено у виді позбавлення волі в межах санкції, відповідно до пред`явленого обвинувачення з призначенням максимального іспитового строку на підставі ст.75 КК України та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України з позбавленням права керування транспортним засобом.

Процесуальні витрати за проведення судових експертизи у розмірі 13295,46 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі.

Арешт на автомобіль Mercedes Benz Sprinter НОМЕР_2 , належний ОСОБА_12 скасувати. Арешт на автомобіль Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_1 належний ОСОБА_9 скасувати.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався та підстав для його застосування судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком у 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України під час відбуття іспитового строку, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на держави документально підтверджені витрати на проведення судових експертиз у розмір 13295 (тринадцять тисяч двісті дев`яносто п`ять) гривень 46 копійок

Скасувати арешт на автомобіль Mercedes Benz Sprinter НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 16 грудня 2019 року, належний ОСОБА_12 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , що знаходиться на спеціальному майданчику РФ ДП МВС України «Київ-Інформ-Ресурси», що в м. Дубно по вул. Мирогощанська, 62, Рівненської області.
Скасувати арешт на автомобіль Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_3 , накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 16 грудня 2019 року, належний ОСОБА_9 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , що знаходиться на спеціальному майданчику РФ ДП МВС України «Київ-Інформ-Ресурси», що в м. Дубно по вул. Мирогощанська, 62, Рівненської області.
Речові докази у кримінальному провадженні:

- автомобіль Mercedes Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_2 ,що знаходиться на спеціальному майданчику РФ ДП МВС України «Київ-Інформ-Ресурси»- повернути власнику ОСОБА_12 ;
- автомобіль Iveco, реєстраційний номер НОМЕР_3 ,що знаходиться на спеціальному майданчику РФ ДП МВС України «Київ-Інформ-Ресурси»- повернути власнику ОСОБА_9 .
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (, 03062, м. Київ, проспект Перемоги, 62) на користь ОСОБА_6 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_11 , шкоду у зв`язку із смертю фізичної особи у розмірі 150 228 (сто п`ятдесят тисяч двісті двадцять вісім) грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (, 03062, м. Київ, проспект Перемоги, 62) на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі: 50 076 (п`ятдесят тисяч сімдесят шість) грн. 00 коп.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_11 , шкоду завдану смертю її батька у розмірі 3 670 (три тисячі шістсот сімдесят) грн. 17 коп. щомісячно, до досягнення ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вісімнадцяти років, а у разі продовження навчання (учню, студенту) до його закінчення, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 шкоду, завдану смертю її чоловіка у розмірі 3 670 (три тисячі шістсот сімдесят) грн. 17 коп. щомісячно, до досягнення дитиною: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чотирнадцяти років.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі: 449 924 (чотириста сорок дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_12 заподіяну кримінальним правопорушення матеріальну шкоду у розмірі 210 455 (двісті десять тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) гривень 23 копійки.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» (, 03062, м. Київ, проспект Перемоги,62) на користь ОСОБА_12 заподіяну кримінальним правопорушення матеріальну шкоду у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень.
На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського Апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1