КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0001781 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопоруення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Цим же вироком вирішено питання щодо витрат, пов`язаних із залученням експерта та речових доказів.

Суд визнав доведеним, що 14.06.2020 року приблизно о 10 год. 30 хв. _________________________________________________________________
Справа №11-кп/824/774/2021 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Категорія: ч. 1 ст. 309 КК України Доповідач ОСОБА_1
ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунтовому покритті дороги, помітив шприц, в якому знаходилося прозора рідина, та взявши його до рук, ОСОБА_6 виявив в середині прозору рідину, після чого останній зрозумів, що вказана речовина, це наркотичний засіб - «метадон».
В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - «метадон», для особистого вживання, без мети збуту.
Реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне придбання наркотичного засобу, ОСОБА_6 помістив шприц із наркотичним засобом, обіг якого обмежено - «метадон», до лівої кишені куртки, в яку був одягнений та попрямував до АДРЕСА_2 , по власним справам.
Таким чином, ОСОБА_6 почав незаконно зберігати наркотичний засіб, обіг якої обмежено - «метадон», масою 0,037 г, для власного вживання, без мети збуту.
Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_6 зберігав у лівій кишені куртки до 18 год. 50 хв. 14.06.2020 року, а саме - до моменту вилучення наркотичного засобу працівниками Броварського ВП ГУНП в Київській області, яку останній добровільно видав працівникам поліції, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 .
Вилучений у ОСОБА_6 наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «метадон», згідно з висновком речовин, матеріалів і виробів №11-2/3818 від 18.09.2020, містить наркотичний засіб, обіг якої обмежено - «метадон». Маса «метадону» в речовині становить 0,037 г.

На вказаний вирок суду перший заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи вирок суду незаконним через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення, істотне порушення вимог кримінального процесуального кодексу та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно обвинувального акту дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто органом досудового розслідування складено, а прокурором затверджено обвинувальний акт з викладом фактичних обставин суспільно небезпечного діяння та визначена норма Кримінального Кодексу України, яка відповідає фактичним обставинам вчинення кримінального правопорушення.
Проте суд першої інстанції, розглядаючи обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку в спрощеному порядку, дослідивши обвинувальний акт, прийшов до хибного висновку щодо зберігання ОСОБА_6 саме психотропної речовини, а не наркотичного засобу, обіг якої обмежено, яким є «метадон», що свідчить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення.
Також порушення вказаних норм судом першої інстанції, що полягали в неправильній правовій кваліфікації дій ОСОБА_6 , призвели до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Крім того, суд не наділений процесуальними повноваженнями виходити за межі пред`явленого обвинувачення, збільшувати його об`єм, перекваліфіковувати дії обвинуваченого на більш тяжкі кримінальні правопорушення та пред`являти обвинувачення або притягати до кримінальної відповідальності інших осіб, яким не пред`являлося обвинувачення. Ці повноваження належать виключно до компетенції слідчого та прокурора як сторони обвинувачення.
Тому суд, не мав права виходити за межі висунутого обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено, яким є «метадон», без мети збуту, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Будучи повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, при цьому останній в поданій заяві висловив прохання про відкладення апеляційного розгляду, у разі неможливості проведення апеляційного розгляду без його участі, а тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд, враховуючи, що їх неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Таким критеріям відповідає рішення, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку, вимоги до змісту якого визначені у ст. 374 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку, зокрема зазначається: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Цих вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався належним чином.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 309 КК України, кримінально караним є незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

За висунутим органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинуваченням за ч. 1 ст. 309 КК України, йому інкримінується незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Відповідно до викладеного у вироку формулювання обвинувачення, що визнано судом першої інстанції доведеним, ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав без мети збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «метадон», масою 0,037 г, згідно з висновком речовин, матеріалів і виробів №11-2/3818 від 18.09.2020 року.

Разом з тим, суд в оскаржуваному вироку, вважаючи вірною кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України, вказав, що ОСОБА_6 , при встановлених судом обставинах, незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту.

Отже, як вірно зазначає в апеляційній скарзі прокурор, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, адже, розглядаючи обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку в спрощеному порядку, дослідивши обвинувальний акт, суд першої інстанції прийшов до хибного висновку щодо придбання та зберігання ОСОБА_6 без мети збуту саме психотропної речовини, а не наркотичного засобу - метадон, тобто іншого предмету кримінального правопорушення.
При цьому суд першої інстанції, встановивши, без відповідного висновку експерта, що предметом кримінального правопорушення була психотропна речовина, вийшов за межі пред`явленого обвинувачення, хоча суд здійснює судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта (ч. 1 ст. 337 КПК України). Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення або відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. Суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

З наведеного вбачається, що встановлений слідством в обвинувальному акті предмет кримінального правопорушення не відповідає фактичним обставинам, встановленим у судовому засіданні під час судового розгляду, при кваліфікації дій обвинуваченого. При цьому суд у ході судового розгляду кримінального провадження не наділений правом змінити висунуте щодо особи обвинувачення.

Відтак, зі змісту вироку неможливо зробити беззаперечний висновок з приводу висновків суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого, що є істотним порушенням вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи наведені норми права, та допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає такі порушення істотними, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, оскільки вони перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення поданої прокурором апеляційної скарги та, з урахуванням загальних засад кримінального провадження і з метою забезпечення права обвинуваченого на захист, вважає, що вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, з дотриманням встановленого законом порядку повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам кримінального і кримінального процесуального закону.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:

апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року стосовно ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

___________________ ____________________ _____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3