печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання заступника військового прокурора Київського гарнізону ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000036, -

ВСТАНОВИВ:
На розгляд слідчого судді надійшло клопотання заступника військового прокурора Київського гарнізону ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, із забороною володіння, розпоряджання та користування, вилучене 16.05.2020 під час проведення обшуку легкового автомобіля марки BMW 520D, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме на: легковий автомобіль марки BMW 520D, д.н.з. НОМЕР_1 ; технічний паспорт на автомобіль марки BMW 520D, д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 ; ключі від вказаного автомобіля та сигналізаційний брилок чорного кольору, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) (п. 4 ч. 2 ст. 171 КПК України).

Обґрунтовуючи клопотання зазначає, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві, за процесуального керівництва військової прокуратури Київського гарнізону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000036 від 18.03.2020 за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 410 КК України, та за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 410 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що серед інших, ОСОБА_6 , підозрюється у тому, що він всупереч ст. ст. 41, 92 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 4, 6 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16, 49, 56, 76, 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 16.04.2020 о 11 год. 14 хв. ОСОБА_6 , будучи об`єднаним спільним умислом із ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зловживаючи службовими повноваженнями у порушення вищевказаних норм законодавства, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння військовим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання створив умови за яких ОСОБА_8 , діючи відповідно до єдиного злочинного умислу організованої групи, отримав безперешкодний доступ на територію військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ), та у подальшому ОСОБА_8 перетнув контрольно-пропускний пункт зазначеної військової частини, де до 12 год. 18 хв. цього ж дня, за участі ОСОБА_7 та невстановлених військовослужбовців зазначеної військової частини відбулось завантаження обумовлених раніше пально-мастильних матеріалів у кількості 8,2 тон дизельного палива, які належать військовій частині НОМЕР_3 та є військовим майном, вартість яких становить 237 800 гривень, після чого безперешкодно виїхав за межі контрольно-пропускного пункту, після чого розпочав незаконно розпоряджатись привласненими пально-мастильними матеріалами, у спосіб визначений ОСОБА_6 , а саме доставки вказаних пально-мастильних матеріалів на автозаправні станції, перелік яких погоджував з ОСОБА_9 .

Крім цього, 24.04.2020 о 09 год. 48 хв. ОСОБА_6 , будучи об`єднаним спільним умислом із ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , діючи повторно у складі організованої групи, зловживаючи службовими повноваженнями у порушення вищевказаних норм законодавства, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння військовим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання створив умови за яких ОСОБА_8 , діючи відповідно до єдиного злочинного умислу організованої групи, отримав безперешкодний доступ на територію військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ), та у подальшому ОСОБА_8 перетнув контрольно-пропускний пункт зазначеної військової частини, де до 11 год. 04 хв. цього ж дня, за участі ОСОБА_7 та невстановлених військовослужбовців зазначеної військової частини відбулось завантаження обумовлених раніше пально-мастильних матеріалів у кількості 21,7 тон дизельного палива, які належать військовій частині НОМЕР_3 та є військовим майном, вартість яких становить 629 300 гривень, після чого безперешкодно виїхав за межі контрольно-пропускного пункту, після чого розпочав незаконно розпоряджатись привласненими пально-мастильними матеріалами, у спосіб визначений ОСОБА_6 , а саме доставки вказаних пально-мастильних матеріалів на автозаправні станції, перелік яких погоджував з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Після реалізації вказаних пально-мастильних матеріалів належних військовій частині НОМЕР_3 , ОСОБА_9 24.04.2020 о 18 год. 30 хв. за адресою: перехрестя автодороги М-05 та смт. Калинівка Васильківського р-ну в напрямку м. Біла Церква Київської області ОСОБА_10 сів до салону транспортного засобу керованого ОСОБА_9 , а саме: AUDI А8, д.н.з. НОМЕР_4 , де одержав від останнього грошові кошти в сумі 214 000 гривень за незаконну реалізацію ОСОБА_9 військового майна, для подальшої доставки указаних грошових коштів до офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , та передачі ОСОБА_6 .

Крім того, 30.04.2020 о 12 год. 07 хв. ОСОБА_6 , будучи об`єднаним спільним умислом із ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , діючи повторно у складі організованої групи, зловживаючи службовими повноваженнями у порушення вищевказаних норм законодавства, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння військовим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання створив умови за яких ОСОБА_8 , діючи відповідно до єдиного злочинного умислу організованої групи, отримав безперешкодний доступ на територію військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ), та у подальшому ОСОБА_8 перетнув контрольно-пропускний пункт зазначеної військової частини, де до 13 год. 50 хв. цього ж дня, за участі ОСОБА_7 та невстановлених військовослужбовців зазначеної військової частини відбулось завантаження обумовлених раніше пально-мастильні матеріалів у кількості 17 тон дизельного палива, які належать військовій частині НОМЕР_3 та є військовим майном, вартість яких становить 493 000 гривень, після чого безперешкодно виїхав за межі контрольно-пропускного пункту, після чого розпочав незаконно розпоряджатись привласненими пально-мастильними матеріалами у спосіб, визначений ОСОБА_6 , а саме доставки вказаних пально-мастильних матеріалів на автозаправні станції, перелік яких погоджував з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Після реалізації вказаних пально-мастильних матеріалів належних військовій частині НОМЕР_3 , ОСОБА_9 30.04.2020 більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 сів до салону транспортного засобу керованого ОСОБА_9 , а саме: AUDI А8, д.н.з. НОМЕР_4 , де одержав від останнього грошові кошти у сумі близько 200 000 гривень за незаконну реалізацію ОСОБА_9 військового майна, для подальшої доставки указаних грошових коштів до офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , та передачі ОСОБА_6 .

Також, 15.05.2020 близько о 12 год. 00 хв. ОСОБА_6 , будучи об`єднаним спільним умислом із ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , діючи повторно у складі організованої групи, зловживаючи службовими повноваженнями у порушення вищевказаних норм законодавства, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння військовим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання створив умови за яких ОСОБА_8 , діючи відповідно до єдиного злочинного умислу організованої групи, отримав безперешкодний доступ на територію військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ), та у подальшому ОСОБА_8 перетнув контрольно-пропускний пункт зазначеної військової частини, де до 13 год. 40 хв. цього ж дня, за участі ОСОБА_7 та невстановлених військовослужбовців зазначеної військової частини відбулось завантаження обумовлених раніше пально-мастильних матеріалів у кількості 14 тон дизельного палива, які належать військовій частині НОМЕР_3 та є військовим майном, вартість яких становить 406 000 гривень, після чого безперешкодно виїхав за межі контрольно-пропускного пункту, після чого розпочав незаконно розпоряджатись привласненими пально-мастильними матеріалами у спосіб, визначений ОСОБА_6 , а саме доставки вказаних пально-мастильних матеріалів на автозаправні станції, перелік яких погоджував з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 410 КК України.

Поряд з цим органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , у порушення вищевказаних вимог нормативно правових актів, вчинив злочин проти власності, за наступних обставин.

04.03.2020 приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, маючи на меті незаконно одержати чуже майно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи за адресою проживання ОСОБА_11 , а саме: АДРЕСА_3 , діючи за попередньою змовою із невстановленими особами, висунув вимогу передачі на користь ОСОБА_6 грошових коштів належних ОСОБА_11 у розмірі 730 тисяч гривень у рішучій формі, погрожуючи вчиненням щодо потерпілого фізичної розправи, при цьому погроза була дійсною та усною, створюючи у потерпілого ОСОБА_11 . враження того, що у разі невиконання вимог ОСОБА_6 вищезазначена погроза буде реалізована.

У подальшому, на підтвердження свого умислу щодо вимагання передачі ОСОБА_6 грошових коштів у розмірі 730 тисяч гривень, останній з 05.03.2020 з групою невстановлених осіб, примусово та незаконно почали використовувати заправну станцію за адресою: АДРЕСА_4 , що належна ТОВ «Калина-НАФТА», генеральним директором якого є ОСОБА_11 .

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив вимогу передачі чужого майна, поєднану з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, та таке, що завдало майнової шкоди у великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 189 КК України.

16.05.2020 у період часу із 00 год. 03 хв. до 02 год. 10 хв., на підстави ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.05.2020 (справа №757/17794/20-к), проведено обшук легкового автомобіля марки BMW 520D, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у фактичному володінні підозрюваного ОСОБА_6 , в ході якого серед іншого вилучено: легковий автомобіль марки BMW 520D, д.н.з. НОМЕР_1 ; технічний паспорт на автомобіль марки BMW 520D, д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 ; ключі від вказаного автомобіля та сигналізаційний брилок чорного кольору.

16.05.2020 прокурором винесено постанову про визнання вилученого майна: легкового автомобіля марки BMW 520D, д.н.з. НОМЕР_1 ; технічного паспорту на автомобіль марки BMW 520D, д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 ; ключів від вказаного автомобіля та сигналізаційного брилку чорного кольору, речовими доказами, у зв`язку із їх відповідністю критеріям статті 98 КПК України, оскілки вони містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у кримінальному провадженні.

03.06.2020 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа №757/20027/20-к), серед іншого, на вилучені під час проведення обшуку від 16.05.2020, а саме на легковий автомобіль марки BMW 520D, д.н.з. НОМЕР_1 ; технічний паспорт на автомобіль марки BMW 520D, д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 ; ключі від вказаного автомобіля та сигналізаційний брилок чорного кольору, накладено арешт з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки в судовому засіданні прокурором було доведено, що вказане майно могло бути набуте кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України.

Разом з тим, слід зауважити, що підозрюваному ОСОБА_6 інкримінується, серед інших злочинів, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 189 КК України, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років із конфіскацією майна.

Поряд із викладеним, на початковому етапі досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що згідно листа Північного офісу Держаудитслужби України від 11.06.2020 №26-09-17-17/3738-2020 «Про виділення спеціаліста» указаною установою здійснено перевірку військової частини НОМЕР_3 , за результатами якої складено довідку від 11.06.2020, згідно якої установлено, що розрахунковий розмір збитків становить 1005,8 тисяч гривень.

Разом з тим, стороною обвинувачення вжито заходів для виявлення повної суми збитків завданих військовій частині НОМЕР_3 , за результатами яких 22.02.2021 на адресу прокуратури гарнізону від Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України (за супровідним від 22.02.2021 №234/504) надійшов аудиторський звіт від 26.01.2021 №234/40/6/1 за результатами внутрішнього аудиту військової частини НОМЕР_3 за період з 01.10.2019 по 31.05.2020, в ході якого установлено, що аудитом установлено втрати на суму 1 772,96 тисяч гривень, які були допущені, зокрема, через вплив ОСОБА_6 на підлеглий особовий склад військовослужбовців військової частини, які за вказівкою останнього вносили неправдиві відомості до офіційних документів.

Такий стан справ забезпечував високу латентність діяльності організованої ОСОБА_6 групи, забезпечував приховування реальних нестач пально-мастильних матеріалів, а також дійсних втрат та збитків, завданих військовій частині НОМЕР_3 внаслідок злочинної діяльності ОСОБА_6 .

Постановою від 19.08.2020 військову частину НОМЕР_3 залучено до кримінального провадження як потерпілого, у зв`язку із тим, що установлено, що злочинними діями організованої ОСОБА_6 групи завдано збитків саме військовій частині, у якій останній проходив військову службу на посаді заступника командира з тилу начальника тилу.

За таких обставин, стороною обвинувачення (прокурором) підготовлено цивільний позов, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - військової частини НОМЕР_3 та Міністерства оборони України, за яким ставиться питання про стягнення на користь позивачів завданих організованою групою, очолюваною ОСОБА_6 , збитків (розмір позовних вимог) на суму 1 772, 96 тисяч гривень, які були допущені, зокрема, через вплив ОСОБА_6 на підлеглий особовий склад військовослужбовців військової частини, які за вказівкою останнього вносили неправдиві відомості до офіційних документів, що підтверджується доказами, зібраними у кримінальному провадженні.

Документами, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, та конкретними фактами і доказами, що свідчать про володіння, користування та розпорядження зазначеним майном підозрюваним ОСОБА_6 , вилученим під час проведення обшуку 16.05.2020 легкового автомобіля марки BMW 520D, д.н.з. НОМЕР_1 , є: протокол обшуку зазначеного транспортного засобу від 16.05.2020; протокол про хід і результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 15.05.2020, аудиторський звіт від 26.01.2021 №234/40/6/1 за результатами позапланового внутрішнього аудиту військової частини НОМЕР_3 за період із 01.10.2019 по 31.05.2020, матеріали негласних слідчих (розшукових) дій та інші докази, зібрані в ході досудового розслідування.

Зазначає, що ОСОБА_6 володів, користувався та розпоряджався вказаним транспортним засобом, пересувався на вказаному транспорті в межах держави в особистих цілях (транспортний засіб вилучено у м. Одеса, де було затримано ОСОБА_6 ), відсутність відомостей щодо зазначеного автомобіля згідно Єдиного державного реєстру декларацій, тому є достатні підстави вважати, що реєстрація вказаного майна за братом підозрюваного ОСОБА_12 є формальною та такою, що носить характер приховування злочинної діяльності ОСОБА_6 .

Прокурор вважає наявними підстави для арешту вищевказаного вилученого майна з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки незастосування такого заходу забезпечення може призвести до його знищення, приховання, псування, перетворення, у зв`язку із чим буде неможливо досягти мети дієвості кримінального провадження, установлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, доведення вини в суді та забезпечення відшкодування збитків, завданих військовій частині НОМЕР_3 .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив таке задовольнити. Зазначив, що накладений раніше арешт на вказане у клопотанні майно було скасовано ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.02.2021 та зобов`язано слідчих Державного бюро розслідувань повернути власнику майно. Однак, автомобіль разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, ключами до нього та брилком сигналізації, в зазначеному органі досудового розслідування не перебуває та не зберігається.

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив та просив у такому відмовити. Зокрема зазначив, що вилучене під час обшуку 16.05.2020 майно з 2018 року на праві власності належить ОСОБА_12 , який не має жодного відношення до кримінального провадження №0000036, не має жодного процесуального статусу та не несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями або бездіяльністю будь-кого з підозрюваних у даному кримінальному провадженні. Придбаний автомобіль ОСОБА_12 передав у користування своєму брату ОСОБА_6 у 2020 році. Прокурором не обґрунтовано потребу в арешті вилученого майна, зв`язок вказаного майна з кримінальним провадженням та, яким чином вилучене майно ОСОБА_12 може бути використано для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Відмітив, що також не обґрунтовано мету застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки не доведено наявність підстав для забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя надходить до наступних висновків.

Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві, за процесуального керівництва військової прокуратури Київського гарнізону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000036 від 18.03.2020 за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 410 КК України, та за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 410 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України.

В рамках означеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.05.2020 надано дозвіл на проведення обшуку легкового автомобіля марки BMW 520D, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у фактичному володінні ОСОБА_6 та на праві власності належить ОСОБА_12

16.05.2020 на підставі ухвали слідчого судді від 05.05.2020 було проведено обшук у вказаному автомобілі, частина вилученого в ході обшуку майна є таким, на яке ухвалою слідчого судді прямо не було надано дозвіл на відшукання та вилучення, а отже є тимчасово вилученим майном. Зокрема, в ході проведеного обшуку було вилучено легковий автомобіль марки BMW 520D, д.н.з. НОМЕР_1 , технічний паспорт на автомобіль марки BMW 520D, д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , ключі від вказаного автомобіля та сигналізаційний брилок чорного кольору.

Постановою прокурора першого відділу військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_13 від 16.05.2020 виявлене та вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2020 накладено арешт на майно, вилучене 16.05.2020 під час обшуку автомобіля марки BMW 520D, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: легковий автомобіль марки BMW 520D, д.н.з. НОМЕР_1 ; технічний паспорт на автомобіль марки BMW 520D, д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 ; ключі від вказаного автомобіля та сигналізаційний брилок чорного кольору, із забороною володіння, розпорядження та користування.

Як вбачається із матеріалів клопотання, в рамках даного кримінального провадження 24.09.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 410 КК України.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.02.2021 скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 03.06.2020 на вищевказане майно ОСОБА_12 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті (арешт з метою забезпечення відшкодування шкоди), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною другою ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Обов`язок доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого чи прокурора також і ч. 3 ст. 132 КПК України.

Згідно реєстраційної картки транспортного засобу, автомобіль марки BMW 520D, д.н.з. НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору, укладеного у СГ №5706/18/003744 від 29.06.2018, про що видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Звертаючись до слідчого судді із даним клопотанням, фактично прокурор підставність арешту майна обґрунтовує необхідністю відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). При цьому, прокурором долучено до матеріалів клопотання копію цивільного позову Військової прокуратури Київського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оброни України, Військової частини А2860 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Однак особа, щодо майна якої подано клопотання про накладення арешту, у кримінальному провадженні не є підозрюваною, обвинуваченою або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що з огляду на положення ч. 6 ст. 170 КПК України виключає можливість арешту з метою забезпечення відшкодування шкоди.

Крім того, під час розгляду даного клопотання прокурором не надано, та в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що вилучене майно набуте кримінально протиправним шляхом або є предметом кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 410 КК України, тобто воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КК України.

З урахуванням викладеного, оскільки прокурором не доведено існування легітимної мети арешту тимчасово вилученого майна, підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, не доведено, що майно, на яке слід накласти арешт, належить підозрюваному ОСОБА_6 , та власник такого майна ОСОБА_12 є підозрюваним, обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000036, вважаю відсутніми підстави для задоволення клопотання.

Частиною 3 ст. 173 КПК України встановлено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.169-173, 309, 372, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання про арешт майна - відмовити.

Повернути ОСОБА_12 майно, вилучене 16.05.2020 в ході проведення обшуку автомобіля марки BMW 520 D, державний номер знак НОМЕР_1 , а саме:

- легковий автомобіль марки BMW 520D, державний номер знак НОМЕР_1 ; технічний паспорт на автомобіль марки BMW 520D, державний номер знак НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 ; ключі від вказаного автомобіля та сигналізаційний брилок чорного кольору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1