Справа № 646/3633/20
№ провадження 1-кп/646/580/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.06.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретар судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000769 від 22.04.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел.Вільшани Дергачівського району Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, інваліда 3 групи, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

У С Т А Н О В И В:

10 квітня 2020 року близько о 19 годині 00 хвилин, більш точний час не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи у коридорі за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень своєму пасинку ОСОБА_5 , який виник на ґрунті довготривалих неприязних стосунків на побутовому рівні, стоячи навпроти ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наніс ОСОБА_5 один прямий удар кулаком правої руки в ділянку верхньої губи.

У результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді садна на верхній губі та незначного сколу частини коронки першого лівого різця на верхній щелепі. За ступенем тяжкості садна викликали скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 діб і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.2.3.2 «б», п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

На підставі ст. 325 КПК України за погодженням із учасниками судового провадження судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого, який надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб скоєння кримінального правопорушення, а також форму вини і спрямованість умислу, мотив кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального правопорушення відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів експертиз та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Перед встановленням такого порядку дослідження доказів судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.
Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він неодружений, є інвалідом 3 групи, офіційно не працевлаштований, але має мінливий дохід, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують його покарання, відсутні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, обставини вчинення кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані, які характеризують його особу, те, що він раніше не судимий, офіційно не працює, проте має джерело доходу, є інвалідом 3 групи.
Суд, з урахуванням вищезазначених обставин, визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинувачуваного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді штрафу в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення. Саме покарання у виді штрафу на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.
Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 373- 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України, не обирався.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з часу отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1