УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2021 року

м. Київ
справа № 711/8813/19

провадження № 51-1087впс21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
у режимі відеоконференції:
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши подання Черкаського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження (справа № 711/8813/19) за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 209 Кримінального кодексу України (далі КК), ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК, ОСОБА_12 за ч. 5 ст. 191 КК, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК, з одного суду апеляційної інстанції до іншого,
встановив:
До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшло вищевказане подання Черкаського апеляційного суду, мотивоване тим, що в цьому суді неможливо провести автоматизований розподіл зазначеного кримінального провадження через відсутність необхідної кількості суддів. З огляду на те, що двома суддями з чотирьох заявлено самовідвід, а інші два визначені учасниками колегії, тому за результатами автоматизованого розподілу не вдалось обрати суддю-доповідача із числа суддів судової палати з розгляду кримінальних справ. Крім того, на час звернення апеляційного суду з поданням у комп`ютерній програмі «Д-3» відсутня технічна можливість змінити статус судді з учасника колегії на суддю-доповідача. Водночас відповідно до «Засад використання автоматизованої системи документообігу Черкаського апеляційного суду» суддею-доповідачем у кримінальному провадженні не може бути визначено суддю із судової палати з розгляду цивільних справ.
У зв`язку з цим апеляційний суд просить Верховний Суд вирішити питання про направлення матеріалів указаного провадження для розгляду до іншого суду апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілих, які заперечували проти задоволення подання, дослідивши надані матеріали провадження, колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку, що подання не підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Як вбачається зі змісту подання Черкаського апеляційного суду, а також із протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 квітня 2021 року, призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.
Відповідно до звіту про неможливість розподілу справи між суддями від 16 квітня 2021 року, двоє суддів не можуть брати участь у розгляді кримінального провадження, оскільки вже брали участь у розгляді цього провадження, двоє суддів назначені для розгляду, водночас одинадцять суддів були виключені з автоматизованого розподілу справи у зв`язку з відсутністю спеціалізації.
Частиною 2 ст. 18 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що у випадках, визначених законом, а також за рішенням зборів суддів відповідного суду може запроваджуватися спеціалізація суддів з розгляду конкретних категорій справ.
Пунктом 1 розділу VII Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, передбачено, що збори суддів відповідного суду визначають спеціалізації кожного судді такого суду згідно із Загальним класифікатором спеціалізацій суддів та категорій справ, затвердженим Державною судовою адміністрацією України. Для кожного судді може бути визначена більше, ніж одна спеціалізація. Визначення спеціалізації суддів у суді, в тому числі слідчих суддів, має забезпечити виключення випадків неможливості проведення автоматизованого розподілу справи або матеріалів кримінального провадження через відсутність суддів відповідної спеціалізації.
Крім того, пунктами 2.3.21 та 2.3.22 Положення про автоматизовану систему документообігу суду (у редакції рішення Ради суддів України від 15 вересня 2016 року № 58) установлено, що автоматизований розподіл судових справ між суддями в судах, у яких відсутня спеціалізація або її застосування неможливе, здійснюється між усіма суддями.
З урахуванням викладеного, колегія суддів Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення подання Черкаського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження (справа № 711/8813/19), з одного суду апеляційної інстанції до іншого, оскільки за наявної фактичної чисельності суддів та можливості застосування механізму визначення спеціалізацій суддів і повторного автоматизованого розподілу справи між суддями Черкаським апеляційним судом не вичерпано процесуальних можливостей по формуванню колегії суддів для розгляду вказаного провадження, а тому подання необхідно залишити без задоволення.
Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд

постановив:
Подання Черкаського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження (справа 711/8813/19) за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 209 КК, ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК, ОСОБА_12 за ч. 5 ст. 191 КК, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК, з одного суду апеляційної інстанції до іншого, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3