Справа № 201/8749/19
Провадження № 1кп/202/465/2019
Провадження № 1-кп/206/34/21
У Х В А Л А

23 грудня 2020 року в залі суду в м.Дніпрі Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 190 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000561 05 жовтня 2018 року, єдиний унікальний номер судової справи 201/87 49/19, клопотання обвинуваченого про направлення кримінального провадження до іншого суду, визнання доказів недопустимими, призначення перевірок, встановлення незаконності статусу потерпілого, неправильності кваліфікації дій обвинуваченого та перекваліфікації обвинувачення, встановлення порушень при проведенні слідчих дій, встановлення неналежності процесуального керівництва та органу досудового слідства, перевірки незаконності перевезення при затриманні, побиття в установі виконання покарань, неналежності умов утримання під час перебування під вартою, порушень при контролю за вчиненням злочину, допиту свідків, долучення документів,

за участі

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого, адвоката ОСОБА_5 ,

захисника, адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0000561 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.
ОСОБА_3 подав до суду клопотання (скаргу) щодо направлення справи за територіальністю до іншого більш наближеного суду; визнання всіх доказів недопустимими і неналежними; призначення перевірок змов потерпілого з прокурором та прокурора з суддями; тиск з боку суддів Центрального районного суду м.Миколаєва та Миколаївського апеляційного суду з метою обмеження ОСОБА_3 в реалізації його права на захист та інших процесуальних прав щодо оскарження дій, рішень чи бездіяльності; замовного та політично вмотивованого кримінального переслідування ОСОБА_3 ; встановлення факту незаконного надання ОСОБА_7 статусу потерпілого; незаконного притягнення до кримінальної відповідальності та формально неправильну кваліфікацію та перекваліфікацію дій; визнання істотними порушень при складанні протоколів обшуку у домоволодіннях ОСОБА_3 та ОСОБА_8 ; призначення перевірки підстав перебування оперативних підрозділів під час зазначених обшуків; встановлення факту неналежності процесуальних керівників групи прокурорів військової прокуратури Південного регіону України; неналежності органу досудового розслідування СУ ГУНП в Миколаївській області; однобічності, упередженості, неповноти та непрофесійності досудового слідства з порушенням права на захист щодо ОСОБА_3 ; повернення обвинувального акта прокурору; тортур при його перевезенні з міста Дніпра до міста Миколаєва, які полягали в надмірній тривалості протягом 14 годин; побиття під час перебування в Миколаївському СІзо та призначення перевірки цих обставин; призначення службової перевірки фальшування матеріалів кримінального провадження та порушень під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину у кримінальному провадженні № 0000561; допиту в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 ; долучення до матеріалів справи копій заяви про вчинення кримінального правопорушення, витягу з ЄРДР, договорів про надання правової допомоги, процесуальних документів.
В судовому засіданні обвинувачений зазначив, що його регулярно били в умовах Миколаївського СІзо працівники даної установи по руках та спині як наслідок написання ОСОБА_3 скарг, умови тримання були неналежними. Обшук було проведено незаконно. Перевірку провести наполягає лише стосовно судді Центрального районного суду м.Миколаєва та суддів Миколаївського апеляційного суду, оскільки мають близькі родинні зв`язки з працівниками СУ ГУНП в Миколаївській області. Не наполягає в теперішній час на розгляді клопотання в частині повернення обвинувального акта прокурору, оскільки з цього питання подано окреме клопотання. В решті вимог на задоволенні клопотання (скарги) наполягає.
Захисник адвокат ОСОБА_6 заявлене клопотання (скаргу) та думку обвинуваченого підтримав.
Прокурор ОСОБА_4 та представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання. Вважали, що суддя під час підготовчого судового розгляду не вправі досліджувати докази, в тому числі процесуальні документи досудового слідства, та надавати їм оцінку. Інші вимоги клопотання є передчасними а також такими, що не підлягають вирішенню судом.
Вислухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку про те, клопотвння обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а в іншій частині залишенню без розгляду з наступних підстав.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.03.2019 до ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368-3 КК України було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при цьому визначено розмір застави 1400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становило 2689400 гривень. 31.05.2019 заставодавцем ОСОБА_8 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області було внесено визначений розмір застави та звільнено з-під варти ОСОБА_3 і з цього часу відповідно до ч.4 ст.202 КПК України вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Таким чином підозрюваний ОСОБА_3 майже три місяці перебував під вартою в умовах установи виконання покарань (СІзо).
Положеннями ст.ст. 3, 8 Конституції України встановлено засади верховенства права. Так, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до частини третьої ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:
1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;
2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;
3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;
4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;
5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;
6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.
Вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду, врегульовано частиною другою статті 315 КПК України:
З метою підготовки до судового розгляду суд:
1) визначає дату та місце проведення судового розгляду;
2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд;
3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді;
4) розглядає клопотання учасників судового провадження про:
здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту;
витребування певних речей чи документів;
здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні.
5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.
На думку суду, заслуговує на увагу частина вимог клопотання (скарги) ОСОБА_3 , що стосується умов його тримання під вартою як безпосередньо після затримання, так і під час перебування в установі виконання покарань, оскільки його твердження прямо вказують на ймовірне порушення прав людини, незаконне поводження із затриманим, а також ймовірне вчинення кримінального правопорушення працівниками Миколаївського слідчого ізолятора стосовно підозрюваного, що є в компетенції підрозділу Державного бюро розслідувань. Тому необхідно сприяти судом в захисті прав обвинуваченого, та витребувати відомості, які можуть підтвердити чи спростувати умови тримання під вартою та час, який минув після затримання і до поміщення в умови установи, а також повідомити Державне бюро розслідувань щодо заяви ОСОБА_3 про застосування до нього засобів фізичного впливу співробітниками Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

Проте інші вимоги клопотання вирішити під час підготовчого судового розгляду неможливо з наступних підстав.
Процесуальне питання щодо підсудності даного кримінального провадження Самарському районному суду м.Дніпропетровська було вирішено ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20.09.2019 року і процесуальних підстав для направлення даного провадження знову до суду апеляційної інстанції для визначення підсудності іншому суду наразі немає.
Так, дане провадження перебуває на стадії підготовчого судового розгляду, під час якого суд обмежений в дослідженні доказів, у тому числі обставин та порядку проведення обшуків, участь в них осіб з числа оперативних підрозділів, підстав слідчої дії та давати оцінку процесуальним документам.
Підстави допустимості доказів з точки зору належності та процесуальної суб`єктності органів досудового слідства та процесуальних керівників також можуть бути вирішені лише після дослідження судом відповідних доказів та процесуальних документів, що можливо лише на стадії судового розгляду.
Статус потерпілого, процесуально визначений органом досудового слідства, суд не вправі змінювати чи скасовувати за клопотанням обвинуваченого.
Оцінка наявності позапроцесуальних осіб та політичної вмотивованості кримінального переслідування ОСОБА_3 знаходиться поза межами кримінального процесу.
Що стосується призначення службових перевірок пов`язаності та впливу посадових осіб сторони обвинувачення на суддів, дій чи бездіяльності суддів щодо дотримання прав підозрюваного, то можливість таких взагалі не передбачена чинним КПК України, а що стосується суддів інший суд чи суддя не є суб`єктом, уповноваженим законом на проведення чи призначення будь-яких перевірок. При цьому обвинувачений не позбавлений можливості самостійно ініціювати відповідне провадження органом суддівського врядування.
Крім того підготовче провадження не включає процедур перекваліфікації дій обвинуваченого, що можливо в процесі судового розгляду за постановою прокурора або процесуальним рішенням суду за результатом розгляду провадження по суті. На даній стадії розгляду навіть у разі визнання кваліфікації незаконною не потягне жодних процесуальних дій, інших рішень цього суду, які можуть відновити порушене право чи компенсувати порушення.
Клопотання щодо виклику свідків включає лише прізвища та ініціали осіб без зазначення адрес, за якими цих осіб у разі потреби можливо викликати. Отже неможливо однозначно ідентифікувати вказаних у клопотанні осіб, що унеможливлює його розгляд.
Що стосується долучення копій документів слід зазначити, що процесуальні документи судів є складовими матеріалів кримінального провадження і містяться в ньому, інших документів як додатків до клопотання не надано, тому суд об`єктивно позбавлений можливості дійти висновку щодо доцільності долучення таких як доказів, що не позбавляє обвинуваченого права заявити такі клопотання належним чином на стадії доповнень судового слідства.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 315, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання задовольнити частково.

Витребувати з установи виконання покарань Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» (СІзо №5) (вул. Лагерне поле, 5, м.Миколаїв, 54030) відомості щодо умов тримання ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Херсон, під вартою у 2019-2020 році площі приміщень (камер), розрахункову та фактичну кількість утримуваних в них осіб, дотримання температурного режиму, харчування, надання медичної допомоги.

Витребувати з установи виконання покарань Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» (СІзо №5) (вул. Лагерне поле, 5, м.Миколаїв, 54030) відомості щодо надходження до установи ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Херсон, у 2019 році дата і час надходження, підстави, звідки та яким органом був доставлений, відомості про транспорт (за наявності приналежність транспортного засобу, марка, модель транспортного засобу), яким зазначена особа доставлений до установи.

Повідомити Державне бюро розслідувань щодо заяви ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Херсон, про застосування до нього засобів фізичного впливу співробітниками Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» (СІзо №5).

В решті клопотання залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1