Справа № 761/7937/21
Провадження № 1-кс/761/5392/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2021 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000064 від 09.06.2016, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.205, ч.5 ст.27 ч.3 ст.212, ч.3 ст.212 КК України, про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000064 від 09.06.2016, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.205, ч.5 ст.27 ч.3 ст.212, ч.3 ст.212 КК України, про скасування арешту майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05.06.2019 задоволене клопотання слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 та накладений арешт на майно, а саме:ноутбук Acer Aspaer F15? F5-571-C98R s/n NXg9ZEY00253817E807600, ноутбук HP сірого кольору s/n HP5Cg3466HVH, мобільні телефони Samsung в кількості 6 штук, мобільний телефон smart impression, які належать ОСОБА_4 , вилучені в ході обшуку житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак, на думку представника власника майна, на цей час відпала потреба в накладені арешту на вищезазначене майно, оскільки ОСОБА_4 не має жодного процесуального статусу у цьому провадженні, ніяких слідчих та процесуальних дій відносно ОСОБА_4 не здійснювалося. Крім того у цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру. Зазначені речі не мають жодного значення у цьому кримінальному провадженні.

У зв`язку з цим, заявник просив скасувати арешт, накладений на вилучене під час обшуку 21.05.2019 майно, оскільки застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є протиправним.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути клопотання у його відсутність. Клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 , будучи повідомленим про день, час та місце судового засідання з розгляду клопотання, до суду не з`явився, однак його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення та скасування арешту на майно.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності.
Згідно з наведеною нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.
Наведена засада закріплена у ст. 41 Конституції України, яка зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Зазначене положення Конституції покладене в основу однією з засад кримінального провадження, сутність якої відображена у ст. 16 КПК України та передбачає, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження можливе лише на підставі вмотивованого судового рішення, без наявності якого допускається лише тимчасове вилучення майна.

В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що найважливіша вимога ст. 1 вказаного Протоколу полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним, тобто відповідати вимогам діючих у відповідній державі законів та міжнародним актам.

Таким чином, підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

В силу ст. 2 КПК України до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена також охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу

В контексті клопотання, що розглядається слідчим суддею, має бути надана оцінка правомірності примусового, тобто без добровільної згоди особи, вилучення з її володіння та користування речей та предметів.

Главою 2 КПК України визначені засади, тобто основоположні принципи кримінального процесу, якими необхідно керуватись учасникам кримінального провадження при здійсненні ними своїх повноважень.

До таких засад, серед іншого,віднесені верховенство права (ст. 8 КПК України), законність (ст. 9 КПК України).

Так, кримінальним процесуальним законом наголошено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Сукупність наведених норм кримінального провадження, їх внутрішній, змістовний зв`язок між собою свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.

Таким чином, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Отже, слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки має запобігти зловживанню стороною обвинувачення такими повноваженнями з метою збереження рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05.06.2019 задоволене клопотання слідчого СУ ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 та накладений арешт на майно, що на праві власності належать ОСОБА_4 з метою забезпечення їх збереження у якості речового доказу.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, з-поміж іншого, є доказом вчинення злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
В силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які, серед іншого, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, завданням арешту майна у цьому випадку є забезпечення збереження певних предметів, що зберегли на собі сліди злочину або є безпосередніми носіями інформації про обставини вчинення злочину.

Водночас, слідчий у судове засідання не з`явився, на запити та ухвалу суду не надав матеріалів кримінального провадження №0000064, для огляду, наведені вище обставини не спростував, а тому необхідність подальшої дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, не доведено.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що досудове розслідування даного кримінального провадження здійснюється з 09.06.2016, питання про арешт майна вирішено ухвалою слідчого судді від 05.06.2019, у той час як на момент розгляду клопотання про скасування арешту майна, поданого в порядку ст. 174 КПК України, власник арештованого майна не набув жодного процесуального статусу, що безумовно суперечить загальним засадам кримінального провадження, зокрема принципу розумності строків, та істотно порушує право власності ОСОБА_4 на таке майно.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасування арешту майна, накладеного ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05.06.2019, у кримінальному провадженні №0000064.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 9, 98, 170, 174, КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000064 від 09.06.2016, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.205, ч.5 ст.27 ч.3 ст.212, ч.3 ст.212 КК України, про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт майна,накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05.06.2019, яке вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук Acer Aspaer F15? F5-571-C98R s/n NXg9ZEY00253817E807600, ноутбук HP сірого кольору s/n HP5Cg3466HVH, мобільні телефони Samsung в кількості 6 штук, мобільний телефон smart impression.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1