Справа № 361/2094/21
Провадження № 1-кс/361/495/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2021 року м. Бровари
Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000201 від 11 березня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000201 від 11 березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 березня 2021 року для її розгляду визначено слідчу суддю ОСОБА_1 та в цей же день передано дане клопотання.
Вимоги обґрунтовуються тим, що СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 від 11 березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 березня 2021 року ОСОБА_5 , перебуваючи на своєму робочому місці, за адресою: смт Баришівка, вул. Центральна, 17-а, будучи матеріально-відповідальною особою, в момент виконання своїх службових обов`язків, вчинила привласнення ввіреного їй майна, що належить ТОВ «Мобіжук», завдавши останньому матеріальної шкоди в розмірі 41 447 грн.
11 березня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за № 0000201 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.
Згідно наказу № 2279-к від 30 грудня 2020 року про прийняття на роботу ОСОБА_5 прийнято на роботу продавцем непродовольчих товарів у ТОВ «Мобіжук».
31 грудня 2020 року між ТОВ «Мобіжук», в особі генерального директора ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.
Як пояснила ОСОБА_5 з 03 січня 2021 року вона працює продавцем в магазині ТОВ «Мобіжук», який розташований в смт Баришівка по вул. Центральна, 17-а, 09 березня 2021 року близько 17 год. 36 хв. вона вимкнула камери відео нагляду в магазині, взяла з вітрини 8 мобільних телефонів та відкривши сейф забрала грошові кошти в сумі 8 054 грн.
10 березня 2021 року в період часу з 13 год. 55 хв. по 14 год. 15 хв. проведено огляд місця події, а саме: службового кабінету № 14 відділення поліції № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, що за адресою: смт Баришівка, вул. Київський шлях, 41, Київської області, де громадянка ОСОБА_5 добровільно видала мобільний телефон «Huawei Р smart 2021», модель «РРА-LXl», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який був поміщений до полімерного пакету з написом «Національна поліція України» №SUD1125978.
У клопотанні вказано, що постановою від 11 березня 2021 року слідчим у кримінальному провадженні - слідчим СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
У зв`язку з цим слідчий просить накласти арешт на:
- мобільний телефон «Huawei Р smart 2021», модель «РРА-LXl», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який був поміщений до полімерного пакету з написом «Національна поліція України» №SUD1125978, вилучений 10 березня 2021 року в ході огляду місця події службового кабінету №14 відділення поліції №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, що за адресою: смт. Баришівка, вул. Київський шлях,41, Київської області.
У судове засідання слідчий, як і власник майна не з`явилися, про час і місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином, від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності, власник майна про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Фіксування за допомогою технічних засобів за правилами ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Положеннями статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
На підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
З матеріалів кримінального провадження, доданих до клопотання документів, вбачається, що у провадженні Броварського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 від 11 березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.
З протоколу огляду місця події від 10 березня 2021 року (а. с. 16 - 18) вбачається, що 10 березня 2021 року в період з 02 год. 20 хв. до 03 год. 10 хв. проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 . За зазначеною адресою знаходиться приміщення магазину «Мобіжук». У приміщенні виявлено відсутність восьми одиниць мобільних телефонів, а також в прилавку на нижній полиці виявлено відчинений залізний сейф, зі слів заявника на момент огляду в ньому відсутні кошти в сумі 5 090 грн. Сейф відчинено за допомогою власного ключа.
Зазначене клопотання подано засобами поштового зв`язку на адресу суду 11 березня 2021 року, тобто в строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України.
Постановою слідчого від 11 березня 2021 року визнано речовими доказами мобільний телефон марки «Huawei Р smart 2021», модель «РРА-LXl», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 у даному кримінальному провадженні.
Слідчий обґрунтував клопотання тим, що з метою збереження речових доказів, а саме запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, виникла необхідність в накладенні арешту на вилучене майно.
Віднесення мобільного телефону до речових доказів відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки може бути використано як докази у кримінальному провадженні, з вилученням речових доказів необхідно провести низку слідчих дій.
Враховуючи вимоги статей 170, 173 КПК України, незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, відчуження вилученого майна, як речових доказів та з метою збереження речових доказів виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту, що є підставою для задоволення клопотання. При цьому на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Тобто для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчиненні злочину.
Також слідчим суддею враховується, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів, належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи.
У даному випадку істотна причина для утримання речей державою є забезпечення збереження речових доказів.
На підставі викладеного та керуючись статями 170 - 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на:
- мобільний телефон «Huawei Р smart 2021», модель «РРА-LXl», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання копії.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, які були присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1