Єдиний унікальний номер судової справи 201/2324/21
Номер провадження 1-кс/201/776/2021
УХВАЛА
Іменем України

22 березня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову начальника сектору дізнання Соборного ВП Дніпровського відділу поліції ОСОБА_5 від 17.02.2021р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001500 від 13.06.2019р.,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 19.08.2020р.) звернулася в інтересах потерпілого ОСОБА_4 зі скаргою до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, в порядку ст. 303 КПК України, в якій просила скасувати постанову начальника сектору дізнання Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 від 17.02.2021р. про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженню № 0001500, внесеному до ЄРДР 13.06.2019р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В обґрунтування скарги зазначила, що в провадженні СВ Соборного ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001500 від 13.06.2019р., за фактом шахрайських дій вчинених відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , за ч. 1 ст. 190 КК України.

Відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2019р. по справі № 210/6545/19.

По вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_4 був залучений як потерпілий та 27.11.2020р. допитаний в якості потерпілого.

Досудове розслідування у формі дізнання по вищевказаному кримінальному провадженню у теперішній час здійснюється дізнавачем СД Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 .

Відповідно до матеріалів вказаного кримінального провадження, ОСОБА_8 15.02.2007р. шляхом шахрайства заволоділа приміщенням, розташованим по АДРЕСА_1 , чим завдала ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 966 267 грн.

26.02.2021р. під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження представнику заявника стало відомо, що 17.02.2021р. начальником сектору дізнання Соборного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_5 , винесена постанова про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 .

З даною постановою заявниця не згодна в повному обсязі, вважає що при винесенні постанови зроблено загальне посилання на відсутність об`єктивних даних, які б свідчили про факт заподіяння ОСОБА_4 майнової шкоди, просить вимоги скарги задовольнити.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій вимоги поданої нею скаргою підтримали у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, проти розгляду справи за її відсутності не заперечувала.

Уповноважена особа Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги, що відповідає положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.

Ураховуючи неприбуття учасників у судове засідання для розгляду скарги, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали за скаргою, зіставивши доводи скарги з вимогами закону, приходить до такого висновку.

Наказом Національної поліції України від 23.12.2020р. № 1019р. «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області» Соборний ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області реорганізовано, разом із цим затверджено штатним розкладом Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області.
Як видно з матеріалів скарги і дослідженої копії оскаржуваної постанови, в провадженні СВ Соборного ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001500 від 13.06.2019р., за фактом шахрайських дій вчинених відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , за ч. 1 ст. 190 КК України.

Відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2019р. по справі № 210/6545/19.

17 лютого 2021 року начальником сектору дізнання Соборного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_5 винесена постанова про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 .

В оскаржуваній постанові зазначається, що в ході досудового розслідування кримінального провадження у діях особи ОСОБА_8 , котра можливо причетна до вчинення злочину, ознак прямого умислу на заволодіння нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_2 , не встановлено.
Грошові кошти, отримані ОСОБА_8 , не перебували у володінні ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , оскільки згідно з договору позики, грошові кошти були отримані у банківській установі та ніхто окрім АТ «Альфа банк» не вправі ними розпоряджатися. АТ «Альфа банк» з заявою про вчинення кримінального правопорушення вказаною заявником особою (тобто ОСОБА_8 ) не звертався.
Таким чином, слідство прийшло до висновку, що ОСОБА_4 не має законних підстав бути визнаним у даному кримінальному провадженні потерпілим, оскільки майнова шкода йому не заподіяна.
Відповідно до ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За змістом цієї норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про визнання потерпілою.

Слід зазначити, що в основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактична (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальна (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. У разі коли особа не подавала відповідної заяви і була визнана потерпілим слідчим, прокурором або судом, права і обов`язки потерпілого виникають у неї з моменту надання згоди на таке визнання.

Згідно положень ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, правовою підставою для винесення слідчим постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій статті 55 КПК.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

З огляду на зазначену процесуальну норму, слідчим у випадку відмови у визнанні потерпілим, виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що начальником сектору дізнання Соборного ВП Дніпровського відділу поліції ОСОБА_5 при винесені постанови зроблено загальне посилання на відсутність об`єктивних даних, які б свідчили про факт заподіяння ОСОБА_4 майнової шкоди. На підтвердження такого висновку у постанові не наведено, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави дійти такого висновку.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування (в порядку ст. 303 КПК України) може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно положень глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.

Тобто, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Беручи до уваги положення даних норм, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі слід скасувати постанову слідчого, оскільки така є передчасною та зобов`язати слідчого повторно розглянути питання про визнання ОСОБА_4 потерпілим.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що скаржником доведено безпідставність відмови у визнанні потерпілим та неповноту слідчих та процесуальних дій з боку слідчого, у зв`язку із чим, вважаю, що вказана скарга про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001500 від 13.06.2019р., підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 25, 28, 55, 110, 220, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову начальника сектору дізнання Соборного ВП Дніпровського відділу поліції ОСОБА_5 від 17.02.2021р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001500 від 13.06.2019р. задовольнити.

Постанову начальника сектору дізнання Соборного ВП Дніпровського відділу поліції майора поліції ОСОБА_5 від 17.02.2021р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001500 від 13.06.2019р. скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1