Справа № 127/5565/21
Провадження №11-сс/801/215/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваної ОСОБА_8 ,
слідчого ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 березня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Педоси Погребищенського району Вінницької області, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

04.03.2021 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 ..
Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000185 від 02.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно проживали у житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, 02.03.2021, близько 19:00 ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилась у приміщенні спальної кімнати за місцем проживання, до якої зайшов ОСОБА_10 , та розпочав сімейну суперечку.
В ході якої у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на заподіяння смерті чоловікові. З цією метою ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, тримаючи в руках ніж, нанесла ним два удари в область грудної клітини та лівого передпліччя ОСОБА_10 , чим спричинила тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці події.
Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Педоси Погребищенського району Вінницької області, українка, громадянка України, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,-
ОСОБА_8 , 02.03.2021 о 23 годині 40 хвилин затримана в порядку ст.208 КПК України та 03.03.2021 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Причетність підозрюваної ОСОБА_8 до даного злочину підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме: протоколом огляду місця події від 02.03.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 02.03.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 02.03.2021, протоколом затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Метою застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
ОСОБА_8 вчинила особливо тяжкий умисний злочин, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а тому усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, вона може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне.
На даний час проводяться слідчі (розшукові) дії направлені на виявлення та фіксацію доказів, які можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та судового розгляду, що також дає підстави вважати, що перебуваючи на волі вона може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Стан здоров`я та вік підозрюваної ОСОБА_8 , дозволяють утримувати її під вартою.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжувати свою злочинну діяльність, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти нові злочини.
За наведених підстав, слідчий просив клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існують та тривають ризики, зокрема те, що ОСОБА_8 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих по даному кримінальному провадженні, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання їй менш суворого запобіжного заходу.
Підозрювана та її захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 березня 2021 року клопотання слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 задоволено.
Застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Визначено, що строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_8 , тобто до 23 години 40 хвилин 30 квітня 2021 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 березня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем її постійного проживання АДРЕСА_1 .
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала не відповідає повноті судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення та є такою, що прийнята з істотним порушенням норм КПК України та норм європейського права у зв`язку з незаконним затриманням особи та необґрунтованим обранням стосовно підозрюваної найбільш суворого запобіжного заходу. Підозрювана ОСОБА_8 має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, не має достатнього рівня доходу, який міг би забезпечити можливість переховування від органів досудового розслідування чи суду. З місця злочину не втікала, надавала необхідну медичну допомогу, викликала швидку та покликала на допомогу сусідів. Потерпілою в даному кримінальному провадженні є її рідна донька, з якою вона спілкується і буде продовжувати спілкуватися незважаючи на перебування в місцях позбавлення волі. Вважає, що ні прокурор, ні слідчий не надали слідчому судді доказів наявності ризиків визначених ст.177 КПК України.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 подану апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Підозрювана ОСОБА_13 підтримала апеляційну скаргу свого захисника і також просила її задовольнити.
Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, вважає її законною та обґрунтованою.
Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи захисника та підозрюваної, заперечення прокурора, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Статтею 29 Конституції України визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.
За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.03.2021 року, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону судом дотримані.

Слідчий суддя належно обґрунтував своє рішення щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 строком до 30.04.2021, тобто на 60 днів без визначення останній розміру застави.

Вирішуючи питання щодо застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя суду першої інстанції встановив та виходив з того, що відповідно до вимог ст.184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чинити тиск на потерпілих, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу, слідчий суддя враховував вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останньої та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Зокрема, слідчий суддя враховував те, що ОСОБА_8 не працює, має постійне місця проживання, раніше не судима. Проте, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Встановлено, що на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, а тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин, особу підозрюваної, наявність обґрунтованих ризиків, які тривають, слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрювана ОСОБА_8 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих по даному кримінальному провадженні, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання їй більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
При цьому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_8 слідчий суддя не вбачав. На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України обґрунтована.
А тому, слідчий суддя враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, прийшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та доведеним.
Також слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вирішив не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Так, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.
При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.178 КПК України, суд, крім наявності ризиків, зобов`язаний оцінити в сукупності серед інших такі обставини: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке відповідно ст.12 КК України віднесено до особливо тяжкого злочину.
Це узгоджується також із з нормою п.4 ч.2 ст.183 КПК України, за змістом якої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції, що розглядаючи клопотання слідчого, як того вимагає закон було встановлено наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді суду першої інстанції були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрювана ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового слідства та/або суду, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення. Також слідчий суддя суду першої інстанції, враховуючи вимоги ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, в повній мірі дослідив і дані про особу підозрюваної, її вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання, а також інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Апеляційний суд погоджується, що встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини свідчать про відсутність у підозрюваної соціально-стримуючих чинників.
Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваної під вартою та в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Таким чином, враховуючи фактичні обставини інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, особливо тяжкого злочину, умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, своєму чоловікові, свідчать про її підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання її винуватою, наявність ризиків, на які вказано слідчим та не спростовано стороною захисту, а також даними про особу підозрюваної, яка є особою раніше не судимою, має постійне місце проживання, у відповідності до довідки-характеристики виданої Вороновицькою селищною радою від 03.03.2021 р. за №1-23 ОСОБА_8 постійного місця роботи не має, заробляла тимчасовими підробітками, схильна до зловживань алкоголем, а тому висновок слідчого судді суду першої інстанції про необхідність застосування щодо підозрюваної саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є правильним та обґрунтованим, оскільки встановлені обставини дають підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися із доводами захисника підозрюваної про те, що стороною обвинувачення не доведено необхідність для обрання найбільш суворого запобіжного заходу для запобігання зазначеним слідчим у клопотанні ризикам, оскільки вважає, що прокурором не доведенонаявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують застосування щодо ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу.

Так, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
На думку колегії суддів доводи захисника щодо відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного є непереконливими, оскільки належні докази, які б свідчили про достатні стримуючі фактори в матеріалах провадження відсутні.
У відповідності до п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Згідно з ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині відсутності обґрунтованих підстав для визначення розміру застави, оскільки кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 вчинене із застосуванням насильства відносно потерпілого ОСОБА_10 , що повністю узгоджується з вимогами п.1 ч.4 ст.183 КПК України, яким передбачено право слідчого судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги викладених в ній висновків суду не спростовують.
Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419,422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 березня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під відносно ОСОБА_8 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України - залишити без змін.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4