ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/702/21 Справа № 202/7165/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
представника органу пробації ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 , -
Встановила:
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2020 року задоволено подання начальника Індустріального РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.
Відмінено засудженому
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого неофіційно, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 27.01.2020 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України,
звільнення від відбування покарання з випробувальним строком.
У відповідності до ч. 2 ст. 57 КВК України направлено засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, яке призначено вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.01.2020 року в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання засудженому ухвалено рахувати з дня його фактичного затримання.
Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 , будучи ознайомленим з умовами та порядком відбуття покарання визначеного вироком суду, а також наслідками їх невиконання, свідомо систематично не з`являвся на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин, жодного разу не надав підтверджуючі документи щодо свого неприбуття. В матеріалах справи відсутні будь-які дані, що підтверджують поважність причин неявки засудженого до органу пробації.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що вказані факти свідчать про небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення, а також неможливість його виправлення без реального відбування покарання.
В апеляційній скарзі:
- засуджений просить дану ухвалу скасувати, та відмовити в задоволенні подання про направлення його для відбування покарання реально.
Зазначає, що він не згоден з оскаржуваним рішенням, оскільки не з`являвся на реєстрацію до органу пробації з поважних причин, із-за виклику до слідчого та перелому руки.
Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, прокурора та представника органу пробації, які заперечували проти задоволення апеляційних вимог засудженого та вважали ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Перевіркою наявних матеріалів провадження встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався у повному обсязі.
Як вбачається з наданих матеріалів, 27.01.2020 року ОСОБА_7 було засуджено Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та на нього були покладені обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Відповідно до вимог ст. 78 КК України, для того, щоб скасувати рішення про звільнення засудженого від відбування покарання і направити останнього відбувати його, необхідна сукупність відповідних підстав, передбачених вказаним законом, а саме, що б:
- засуджений не виконував покладені на нього обов`язки;
- систематично вчинював правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення;
- його поведінка свідчила про небажання стати на шлях виправлення.
Згідно постанови про встановлення днів явки на реєстрацію, 09 квітня 2020 року, засудженому ОСОБА_7 було визначено з`являтися для реєстрації до Індустріального РВ філії ДУ Центр пробації у Дніпропетровській області перший, другий та третій вівторок кожного місяця.
Того ж дня, йому роз`яснено наслідки порушення покладених на нього обов`язків.
Але, засуджений ОСОБА_7 14.04.2020 року, 21.04.2020 року та 05.05.2020 року не з`являвся на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, причин неявки не повідомив, підтверджуючі документи не надав. Під час надання пояснень, ОСОБА_7 повідомив про те, що не з`являвся на реєстрацію через зайнятість на роботі, оскільки засуджений працює неофіційно, підтверджуючих документів надати він не може.
12.05.2020 року та 10.11.2020 року ОСОБА_7 були винесені письмові попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбуття призначеного покарання, за ухилення від постановки на облік уповноваженого органу з питань пробації. Однак, 15.09.2020 року, 06.10.2020 року, 03.11.2020 року та 17.11.2020 року засуджений знову не з`явився на реєстрацію.
Суд першої інстанції, задовольнивши подання начальника Індустріального РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 свідомо систематично не з`являвся на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин, жодного разу не надав підтверджуючі документи щодо свого неприбуття.
З наведеними твердженнями суду погоджується і суд апеляційної інстанції, оскільки встановлені судом першої інстанції дані свідчать, що ОСОБА_7 без поважних причин неодноразово не з`являвся на реєстрацію.
Відповідно до ст. 166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Засуджений ОСОБА_7 , належним чином був ознайомлений з порядком та умовами звільнення від відбування покарання, відповідальністю за ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків, та з постановою Індустріального районного відділу філії ДУ Центр пробації у Дніпропетровській області про встановлення днів явки на реєстрацію від 09 квітня 2020 року.
При цьому, ОСОБА_7 , неодноразово, без поважних причин, не виконував обов`язки, які були покладенні на нього судом, за що засуджений під підпис письмово попереджався про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його до місць відбування покарання.
Твердження засудженого про поважність причин неявки до уповноваженого органу з питань пробації, через те, що в нього був перелом руки, а тому він не зміг вчасно з`явитися на реєстрацію є таким, що не може виправдовувати тривале порушення ОСОБА_7 вимог ст. ст. 75, 76 КК України, остільки засуджений мав змогу зателефонувати до Центру пробації та попередити про зазначене або прийти в інший день на реєстрацію.
Стосовно тверджень ОСОБА_7 про перелом руки, то з наданої довідки лікаря вбачається, що фактично перелому руки не було.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Ухвала суду за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги засудженого слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, як законну, - слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4