КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:
прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ТОВ «Розважальний центр спорту» адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 травня 2021 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт на цілісний майновий комплекс «СПОРТ», який знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 28, загальною площею 3 498,1 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25643203), який належить ТОВ «Розважальний центр спорту» (ЄРДПОУ 36706607), із забороною власнику або особам, які будуть діяти за його дорученням, відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися вказаним нерухомим майном; передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», об`єкт нерухомого майна, а саме: цілісний майновий комплекс «СПОРТ», який знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 28, та перебуває у приватній власності ТОВ «Розважальний центр спорту» (ЄРДПОУ 36706607), із забороною його відчуження.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 травня 2021 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.
Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що в оскаржуваній ухвалі не доведено відповідність арештованого майна речовим доказам. Крім того, наклавши арешт на вказане нерухоме майно, із забороною його використання і передачу в управління АРМА, суд фактично перешкоджає продовженню підприємницької діяльності товариства та не враховує інтереси третіх осіб, зокрема необхідність виплати заробітної плати найманим працівникам, плати загальнообов`язкових платежів та зборів.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то, як зазначає апелянт, розгляд клопотання проводився без виклику представника власника майна, про наявність оскаржуваного рішення стало відомо лише 16 липня 2021 року, а тому відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України строк на оскарження не пропущено.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, а тому необхідності залишення її без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання сторони обвинувачення про арешт майна відбувся без повідомлення представника власника майна, колегія суддів, виходячи з положень ст. 395 КПК України, погоджується з доводами апелянта щодо своєчасного оскарження ухвали слідчого судді.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що надійшли до суду апеляційної інстанції, та ухвали слідчого судді, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000080 від 18.02.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «Ресторан «Спорт» та ТОВ «Розважальний центр спорту» шляхом зловживання своїм службовим становищем незаконно заволоділи чужим майном - цілісним майновим комплексом « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 ,
Так, 29.03.1996 укладено договір купівлі-продажу № 30/991 між представництвом Фонду державного майна України у місті Бровари та товариством покупців створеним працівниками ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 » що за адресою: АДРЕСА_1 , який засвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_7 . На виконання умов зазначеного договору, 30.05.1996 Голові Товариства покупців ресторану «Спорт» ОСОБА_8 , видано свідоцтво про право власності на майно. При цьому свідоцтво на право власності видано на майно яке знаходиться в будівлі ресторану «Спорт», а не на саму будівлю за вищевказаною адресою, що підтверджується актом прийому-передачі від 30.05.1996, а також показами наданими свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які повідомили про те, що угодою укладеною між Фондом державного майна та товариством покупців Ресторану «Спорт» було передбачено придбання не приміщення, а майна з нього.
Зазначене також підтверджується тим, що з 01.02.1995 по 01.10.2006 ТОВ «Ресторан Спорт» орендувало у Виробничого управління комунального господарства приміщення ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 .
Броварською міською радою 17.04.2007 прийнято рішення № 286-19-05 «Про затвердження програми приватизації об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Бровари на 2007-2008 роки», згідно якого ресторан «Спорт», площею 819,80 кв.м., підлягає приватизації на аукціоні. На виконання вказаного рішення, ТОВ «Ресторан Спорт» 24.05.2007 отримав від управління комунальної власності м. Бровари лист про включення цілісного майнового комплексу «Спорт» до переліку об`єктів, що підлягають приватизації.
Проте, отримавши вказаний лист службові особи ТОВ «Ресторан Спорт» вступили в злочинну змову зі службовими особами Броварської міської Ради, а також з іншими невстановленими особами, з метою привласнення комунального майна м. Бровари, Київської області.
Так, службові особи ТОВ «Ресторан «Спорт», з метою незаконного привласнення нерухомого майна, звернулись із позовом про визнання права власності на приміщення ресторану за ТОВ «Ресторан «Спорт» до Київського міжобласного апеляційного господарського суду, умисно приховавши від суду документи, які підтверджують той факт, що приміщення ресторану «Спорт» та готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у приватну власність ТОВ «Ресторан «Спорт» не передавались.
Рішенням господарського суду Київської області у справі № 9/225-07 від 04.02.08 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі. Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 25.06.08, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 23.09.08, апеляційну скаргу ТОВ «Ресторан Спорт» на вищевказане судове рішення задоволено частково, рішення господарського суду Київської області від 04.02.08 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов ТОВ «Ресторан Спорт» до Броварської міської ради задоволено та визнано за позивачем право власності на приміщення ресторану «Спорт» загальною площею 819,8 кв. м., що знаходиться за вищевказаною адресою. У ході слухання судами зазначеної справи, службовими особами ТОВ «Ресторан «Спорт» як доказ здобуття права власності на приміщення ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було надано угоду про спільну діяльність від 18.03.1996.
Поруч з цим у ході досудового слідства, проведено судово-технічну експертизу згідно висновку якої № 8329/11-33 встановлено, що в угоді про спільну діяльність від 18.03.1996 машинописний текст «ресторану «Спорт» з приміщенням» у графі «назва об`єкту приватизації» виконаний шляхом додрукування слів «з приміщенням» на тій друкарській машині, що і основний текст, яким заповнені графи бланку угоди та виконані вільні зразки машинописного тексту, але не в той час яким датована досліджувана угода, а в інший період час з використанням різних стрічок для друкування.
Продовжуючи реалізовувати злочинний план, спрямований на заволодіння цілісним майновим комплексом, розташованим за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 28, службові особи ТОВ «Ресторан Спорт» 10.02.2010 звернулися до Господарського суду Київської області з заявою про виправлення описки за попереднім рішенням. Вказану заяву було задоволено та рішенням суду від 15.02.2010 під виглядом виправлення описки у рішення від 02.02.2008 внесено зміни про те, що замість приміщення «ресторан Спорт» слід читати цілісний майновий комплекс «Спорт», в тому числі готель та ресторан «Спорт».
У подальшому, службові особи ТОВ «Ресторан «Спорт», знаючи, що вказаний вище цілісний майновий комплекс, який складається з готелю «Спорт» та ресторану «Спорт», належить на праві власності Броварській міській раді та перебуває на балансі КП «Служба Замовника» Броварської міської ради Київської області, з метою незаконного заволодіння вказаним нерухомим майном, уклали із ТОВ «Розважальний центр спорту» договір №1420 від 30.04.2010 року купівлі-продажу нежилого приміщення - комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який складається з готелю та ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 3498,1 кв.м. Вказаний договір було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 1420, а також зареєстровано в Державному реєстрі правочинів за № 3922590.
З метою незаконного заволодіння зазначеним нерухомим майном, службові особи ТОВ «Ресторан «Спорт», зловживаючи своїм службовим становищем, при укладенні вказаного договору внесли до нього завідомо неправдиві відомості про те, що земельна ділянка, на якій розташоване майно, перебуває у користуванні ТОВ «Ресторан «Спорт». При цьому, службовим особам ТОВ «Розважальний центр спорту» було відомо, що службові особи ТОВ «Ресторан «Спорт» незаконно заволоділи чужим майном - комплексом «Спорт» загальною площею 3 498,1 кв. м.
Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 7074/11-15 від 12.04.2012, станом на 01.03.2010, тобто на момент оформлення права власності на цілісний майновий комплекс та станом на 30.04.2010 року, тобто на момент продажу цілісного майнового комплексу, його вартість становила 25 393 499 гривень з ПДВ (у договорі купівлі-продажу вартість була визначена у сумі 132 563 грн.).
Таким чином, як вказує прокурор в клопотанні, службові особи ТОВ «Ресторан Спорт» та ТОВ «Розважальний центр спорту» привласнили майно територіальної громади міста Бровари, чим позбавили права власності територіальну громаду в особі Броварської міської ради на будівлю та її приміщення за адресою: м. Бровари, вул. Гагаріна, 28, вартість яких становить 25 393 499 грн., що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є особливо великим розміром.
У подальшому ТОВ «Ресторан «Спорт» 29.10.2010 припинено як юридичну особу, про що свідчить запис у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців № 7433210.
Прокуратурою Київської області 27.08.2010 на ухвалу Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 15.02.10 внесено касаційну скаргу до Вищого господарського суду України. Постановою Вищого господарського суду України від 25.11.10 вказану касаційну скаргу задоволено, ухвалу Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 15.02.2010 про виправлення описки скасовано.
06 травня 2021 року прокурор третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на цілісний майновий комплекс «СПОРТ», який знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 28, загальною площею 3 498,1 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25643203), який належить ТОВ «Розважальний центр спорту» (ЄРДПОУ 36706607), із забороною власнику або особам, які будуть діяти за його дорученням, відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися вказаним нерухомим майном; з передачею Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», об`єкту нерухомого майна, а саме: цілісного майнового комплексу «СПОРТ», який знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 28, та перебуває у приватній власності ТОВ «Розважальний центр спорту» (ЄРДПОУ 36706607), із забороною його відчуження, посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 травня 2021 року зазначене клопотання задоволено та накладено арешт на вказане майно.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Як визначено ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Задовольняючи клопотання прокурора та накладаючи арешт на вказане майно, слідчий суддя виходив з того, що наявні достатні підстави вважати, що мало місце вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191 КК України, а майно, яке підлягає арешту, відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, для дотримання загального правила, викладеного у першому реченні пункту 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції, таке втручання повинно встановлювати «справедливий баланс» між потребами загального інтересу суспільства та вимогами захисту прав окремої особи. Отже, має бути забезпечено належне пропорційне співвідношення між використаними засобами та поставленими цілями.

Втручання не повинно завдавати значної шкоди володільцю майна. Для цього держава повинна дотримуватись певного балансу при втручанні у право особи на мирне володіння майном та надавати відповідну компенсацію, оскільки останній починає нести певні збитки у разі втручання. Для цього втручання повинно здійснюватися з розумним співвідношенням та з обґрунтованою пропорційністю.

Відповідно до положень кримінального процесуального закону завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, виходячи із вимог ч. 2 ст. 132 та ч. 2 ст. 173 КПК наслідки арешту для осіб, чиї права обмежуються, повинні бути розумними та співрозмірними із завданнями кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Під час розгляду вказаного клопотання про арешт майна стороною обвинувачення, на думку апеляційного суду, не надано належних доказів на підтвердження того, що вказаний об`єкт нерухомого майна цілісний майновий комплекс «СПОРТ», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3 498,1 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25643203), який належить ТОВ «Розважальний центр спорту» (ЄРДПОУ 36706607), відповідає ознакам речового доказу, визначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, процесуальне рішення органу досудового розслідування про визнання вказаного вище майна речовим доказом у кримінальному провадженні в наданих матеріалах справи відсутнє.

Також, колегія суддів, приймаючи рішення у справі, звертає увагу і на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000080 від 18.02.2013 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191 КК України розпочате ще 18.02.2013 року. Однак, службовим особам ТОВ «Розважальний центр спорту» у вказаному кримінальному провадженні на момент розгляду вказаного клопотання сторони обвинувачення про арешт майна про підозру не повідомлено.

Окрім цього, як вбачається з копії постанови Вищого господарського суду України від 29 червня 2011 року у справі №14/238-10, право власності на цілісний майновий комплекс, розташований у АДРЕСА_1 , загальною площею 3 498,1 кв.м., визнано за ТОВ «Розважальний центр спорту».

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту, необ`єктивність і формальність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга представника власника майна ТОВ «Розважальний центр спорту» адвоката ОСОБА_6 задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна, а саме об`єкту нерухомого майна цілісного майнового комплексу «СПОРТ», який знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 28, загальною площею 3 498,1 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25643203), який належить ТОВ «Розважальний центр спорту» (ЄРДПОУ 36706607), як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу представника ТОВ «Розважальний центр спорту» адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 травня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт на цілісний майновий комплекс «СПОРТ», який знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 28, загальною площею 3 498,1 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25643203), який належить ТОВ «Розважальний центр спорту» (ЄРДПОУ 36706607), із забороною власнику або особам, які будуть діяти за його дорученням, відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися вказаним нерухомим майном; передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», об`єкт нерухомого майна, а саме: цілісний майновий комплекс «СПОРТ», який знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 28, та перебуває у приватній власності ТОВ «Розважальний центр спорту» (ЄРДПОУ 36706607), із забороною його відчуження, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна, а саме об`єкту нерухомого майна цілісного майнового комплексу «СПОРТ», який знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 28, загальною площею 3 498,1 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25643203), який належить ТОВ «Розважальний центр спорту» (ЄРДПОУ 36706607), із забороною власнику або особам, які будуть діяти за його дорученням, відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися вказаним нерухомим майном, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/4593/2021 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1