Справа № 752/6020/20
Провадження №: 1-кс/752/3912/21
У Х В А Л А
Іменем України

11.05.2021 м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого Слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0002556, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2019р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002556 від 06.04.2019 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого фізичною особою - підприємцем, раніше не судимого.
В обгрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше 24.01.2019 року ОСОБА_5 , переслідуючи корисливі мотиви та метою незаконного збагачення за рахунок неправомірного заволодіння правом власності на нерухоме майно, шляхом обману та подальшого його продажу добросовісним покупцям, запропонував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взяти участь у незаконній реєстрації права власності на квартиру, використовуючи завідомо підроблений документ, де ОСОБА_8 видаватиме себе за власника та продавця квартири, на що остання надала свою згоду, тим самим вступивши в злочинну змову.
Так, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на шахрайське заволодіння майновими правами на квартиру, яка належить територіальній громаді міста Києва, шляхом обману, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, у невстановлений слідством час, але не пізніше 24.01.2019 року, при невстановлених слідством обставинах, отримали від невстановленої досудовим розслідуванням особи, завідомо підроблений документ, а саме договір купівлі-продажу серія АВІ № 951514, посвідчений 04.04.2000 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, в якому внесено завідомо недостовірну інформацію щодо набуття ОСОБА_8 права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , та щодо здійснення реєстраційного напису на правовстановчих документах, здійсненого начальником Бюро технічної інвентаризації Києво - Святошинського району Київської області, задля його використання для шахрайського заволодіння майновими правами на квартиру, яка належить територіальній громаді міста Києва, а також відчуження зазначеного майна на користь третіх осіб, з метою отримання прибутку.
У подальшому, реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , при невстановлених слідством обставинах, перебуваючи у невстановленому слідством місці, діючи свідомо та протиправно, достовірно знаючи, що жодних документів, які б підтверджували право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , у встановленому законом порядку останні не набували, повідомили третіх осіб, про можливість придбання вказаної квартири.
Так, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , маючи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме завідомо підроблений договір купівлі-продажу серія АВІ № 951514, виданий 04.04.2000 року, достовірно знаючи, що право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , у встановленому законом порядку ОСОБА_8 не набувала, а вказана квартира є комунальною власністю територіальної громади міста Києва, маючи потенційного покупця на вказану квартиру, реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи свідомо та протиправно, перебуваючи 24.01.2019 року в приміщенні приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , близько 10 год. 00 хв., маючи на меті заволодіти, шляхом обману, грошовими коштами третіх осіб, отриманими внаслідок відчуження вказаної квартири, надали приватному нотаріусу завідомо підроблений документ, а саме договір купівлі-продажу серія АВІ № 951514, виданий 04.04.2000 року, на підставі якого останньою було внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо власника квартири АДРЕСА_4 , якою стала ОСОБА_8 .
Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий доводить наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється.
Заслухавши обґрунтування прокурора, який підтримав клопотання, думку підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати будь-який інший м`якший вид запобіжного заходу, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити дане клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).
Так, слідчий суддя встановив, що Голосіївським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0002556 від 06.04.2019 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.
07.05.2021р. ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 та ч. 4 ст. 190 КК України.
Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження в їх сукупності, а саме: заява представника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 про вчинення кримінального правопорушення від 12.03.2019 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 11.04.2019 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 19.02.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 29.05.2020 року, договір купівлі-продажу від 24.01.2019 року з доданими до нього додатками, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 30.06.2020 року, протокол одночасного допиту ОСОБА_10 та ОСОБА_12 від 21.08.2020 року, протокол впізнання за фотознімками та довідка до нього від 22.10.2020 року, постанова про призначення почеркознавчої експертизи від 28.07.2020 року, висновок експерта від 22.09.2020 року за № 17-3/1400, відповідь на запит від Державного архіву м. Києва від 17.02.2021 року за № 068/05-23/408, відповідь на запит від Центру комунального сервісу від 15.03.2021 року за № 02/1652, відповідь на запит від Київської міської ради від 23.03.2021 року за № 056/95-08/6074, постанова про скасування постанови слідчого про визнання потерпілим ОСОБА_10 від 23.03.2021 року, постанова про визнання потерпілим Київську міську раду та залучення представника потерпілої сторони від 23.03.2021 року, постанова про проведення оціночно-будівельної експертизи від 31.03.2021 року, клопотання експерта від 06.04.2021 року за № СЕ-19/111-21/14636-О, висновок експерта від 27.04.2021 року за № СУ-19/111-21/14636-ОБ, постанова про об`єднання кримінальних проваджень від 05.05.2021 року.
Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
При цьому слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.
Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні та встановлені у судовому засіданні дані слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. ст. 190 КК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, та позицію сторони захисту щодо їх недоведеності, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

В обґрунтування клопотання та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прокурор зазначив, що існують наступні ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється.
Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Крім цього, в умовах безвізового режиму України з країнами Європейського Союзу підозрюваний може швидко та безперешкодно виїхати за межі України і таким чином переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім цього, слідчий суддя вважає, що існує ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також спотворювати будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказане підтверджується даними про особу підозрюваного та спосіб вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Щодо ризику впливати на свідків чи іншого підозрюваного в цьому кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання свідка, які будуть надані останнім безпосередньо під час судового розгляду в судовому засіданні, а не надані ним в ході досудового розслідування. Вказане доводить, що з метою зміни свідками своїх показань на користь підозрюваного або відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб.
Разом з тим слідчий суддя вважає, що посилання прокурора на ризик, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, є формальним, недоведеним, а відтак не може покладатись в основу рішення про обрання запобіжного заходу.
З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить висновку, що прокурором доведено, а стороною захисту не спростовано, що у даному кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_13 запобіжного заходу.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Враховуючи наведене, слідчий суддя доходить висновку, що слід застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Крім цього, на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрювану обов`язки, визначені даною нормою закону.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 177, 178, 181, 194, 369-372, 532 КПК України,
УХВАЛИВ:
1. Клопотання слідчого Слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.
2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному ОСОБА_5 залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово строком на два місяці в межах строку досудового розслідування.
3. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України: прибувати за першою вимогою до слідчих слідчої групи по кримінальному провадженню №0002556 Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, процесуальних керівників у даному кримінальному провадженні, слідчого судді/суду на визначений час; не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді/суду цілодобово; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

4. Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід. Працівники управління поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло до цієї особи ( АДРЕСА_1 ), вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
5. Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.
6. Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через слідчого для виконання органу Управління поліції за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.
7. Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.
8. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
9. Повний текст ухвали слідчого судді буде складено та оголошено в приміщенні суду протягом 5 діб.

Слідчий суддя ОСОБА_1