УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №348/644/21
Провадження №1-кс/348/113/21

26 березня 2021 року м. Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову інспектора СД Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 29.09.2020 про закриття кримінального провадження № 0000418 від 19.06.2020,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулась в суд з скаргою на постанову інспектора СД Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 29.09.2020 про закриття кримінального провадження № 0000418 від 19.06.2020.

В обгрунтування вимог скаржник посилається на те, що в провадженні СД Надвірнянського ВП ГУНП знаходилось кримінальне провадження № 0000418 від 19.06.2020 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

29.09.2020 інспектором СД Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 прийнято постанову про закриття даного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Однак з даною постановою вона категорично не погоджується, вважає її передчасною та такою, яка порушує вимоги чинного КПК України, тому підлягає скасуванню.

Так, в червні 2020 нею було подано заяву до Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про те, що з липня 2019 року її колишній чоловік ОСОБА_6 всупереч законному рішенню суду не сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в результаті чого утворилась заборгованість.

19.06.2020 дані матеріали було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України за № 0000418.

Разом з цим перевірка обставин події за її заявою у відповідності до вимог ст. 214 КПК України належним чином не проводилася, висновок постанови є необгрунтованим.

Зокрема предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, є кошти, що за рішенням суду підлягають сплаті на утримання дітей.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, може бути вчинений у формі злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

При цьому діяння можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку.

Про злісний характер ухилення від сплати аліментів також можуть свідчити: тривалість ухилення (приміткою до ст. 164 КК України передбачено виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів), продовження ухилення після попередження про необхідність виконання свого обов`язку та можливість кримінальної відповідальності з боку державного виконавця, неодноразове звернення потерпілого чи інших осіб до винної особи з цього приводу, тощо.

Закриваючи кримінальне провадження інспектор СД Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 вказала, що в діях відсутній склад кримінального правопорушення, оскільки заборгованість по аліментах виникла у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 не має можливості працевлаштуватись.

Однак до такого висновку дізнавач ОСОБА_5 прийшла передчасно та прийняла неправильне та не обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження.

Здійснюючи досудове розслідування дізнавач не зібрала докази, які б належним чином свідчили про обставини винуватості чи невинності особи. До таких доказів можна віднести наступні: наявність чи відсутність будь-яких доходів у ОСОБА_6 ; чи зареєстрований останній в центрі зайнятості як безробітній, і якщо ні то чому; чи намагався останній працевлаштуватись подаючи своє резюме в різні установи; чи наявні або відсутні в ОСОБА_6 хронічні захворювання, які позбавляють останнього можливості працювати; інформація про перетин ОСОБА_6 державного кордону, і якщо так, то з якою метою; чи попереджалось ОСОБА_6 працівниками виконавчої служби про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів; чи відкривалось попередньо відносно останнього кримінальне провадження за ст. 164 КК України.

Саме такі обставини підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно ст. 91 КПК України.

Доведення наявності чи відсутності наведених обставин передбачає отримання і оцінку відповідних належних і допустимих доказів злочинного умислу винної особи, що тягне за собою вчинення необхідних слідчих дій.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, остання не містить таких складових передбачених ст. 110 КПК України як зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, тобто відсутнє посилання інспектора на докази, що вказують на відсутність складу кримінального правопорушення. А оскільки без проведення відповідних слідчих дій встановити наявність чи відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України не можливо, така постанова про закриття кримінального провадження є передчасною.

Також зазначає, що інспектором ОСОБА_5 не було враховано, що за аналогічним її зверненням вже реєструвалось кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , і з того часу заборгованість по аліментах продовжує зростати. Тобто ОСОБА_6 знаючи про зростання заборгованості по аліментах, продовжує їх не сплачувати.

Наведені вище обставини та докази дізнавачем не досліджено та їм не дано належну оцінку.

Вважає, що дізнанням проведені не всі можливі слідчі дії, а постанова про закриття кримінального провадження такою, яка підлягає скасуванню.

Щодо строку оскарження зазначає, що Оскільки дізнавачем у кримінальному провадженні копію постанови про закриття кримінального провадження від 29.09.2020 їй надіслано не було, а копію постанови вона отримала тільки 17.03.2021, тому вважає, що нею не було пропущено строк на подання скарги, встановлений КПК України.

Скаржник та її представник в судовому засіданні вимоги скарги підтримали повністю з підстав, зазначених в ній, просили суд скаргу задоволити, скасувати постанову інспектора СД Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 29.09.2020 про закриття кримінального провадження № 0000418 від 19.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Дізнавач в судове засідання не з`явилась, однак від неї поступила заява, в якій просить скаргу розглядати у її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Таким чином слідчий суддя прийшов до висновку про розгляд скарги у відсутності дізнавача.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу, заслухавши пояснення скаржника та її представника, вивчивши матеріали скарги дійшов наступних висновків.

Ухвала слідчого судді за результатами перевірки законності і обґрунтованості рішень, дій чи бездіяльності слідчого має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою, виходячи з вимог ст. 370 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Статтею 40 ч. 1 КПК України визначено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

За змістом ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

В процесі розгляду скарги встановлено, що 19.06.2020 заявник ОСОБА_3 звернулась до Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області з заявою про те, що з липня 2019 року її колишній чоловік ОСОБА_6 всупереч законному рішенню суду не сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в результаті чого утворилась заборгованість.

Відомості до ЄРДР були внесені 19.06.2020 за № 0000418 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

29.09.2020 інспектором СД Надвірнянського ВП ГУНП ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000418 від 19.06.2020 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Приймаючи постанову від 29.09.2020, дізнавач керувалась п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України та виходила з того, що в діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, оскільки заборгованість по аліментах виникла у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 не має можливості працевлаштуватись.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтвею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Між тим постанова інспектора СД Надвірнянського ВП ГУНП від 29.09.2020 вказаними нормам КПК не відповідає.

Так, у постанові від 29.09.2020 не містяться відомості про зміст обставин, які є підставами для її прийняття, а саме - не вказано, які процесуальні дії, передбачені нормами КПК України дізнавачем було проведено, направлені на з`ясування обставин кримінального правопорушення, а лише зазначено, що під час пояснень ОСОБА_6 повідомив, що на даний момент постійного місця роботи не має. На думку дізнавача несплата аліментів особою через неможливість знайти роботу не може визнаватись злісним ухиленням від сплати аліментів.

При цьому дізнавачем не зібрано доказів, які б належним чином свідчили про обставини винуватості чи невинності особи. До таких доказів можна віднести: наявність чи відсутність будь-яких доходів у ОСОБА_6 ; чи зареєстрований останній в центрі зайнятості як безробітній, і якщо ні то чому; чи намагався останній працевлаштуватись подаючи своє резюме в різні установи; чи наявні або відсутні в ОСОБА_6 хронічні захворювання, які позбавляють останнього можливості працювати; інформація про перетин ОСОБА_6 державного кордону, і якщо так, то з якою метою; чи попереджалось ОСОБА_6 працівниками виконавчої служби про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів; чи відкривалось попередньо відносно останнього кримінальне провадження за ст. 164 КК України.

Саме такі обставини підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно ст. 91 КПК України.

Також дізнавачем не було враховано, що заявник ОСОБА_3 вже зверталась до органу поліції аналогічним зверненням, за яким вже реєструвалось кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , і з того часу заборгованість по аліментах зростає. Факт неодноразового звернення потерпілого чи інших осіб до винної особи з аналогічного приводу може свідчити про злісний характер ухилення від сплати аліментів. Однак наведені вище обставини та докази дізнавачем не досліджено та їм не дано належну оцінку.

Суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин у кримінальному провадженні покладається на слідчого (дізнавача). Однак дізнавач в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не встановив особу, причетну до вчинення даного злочину, не виявив обставини, що викривають та виправдовують підозрюваного, не надав їм належну правову оцінку в забезпечення законних і неупереджених процесуальних рішень.

З оскаржуваної постанови дізнавача вбачається, що рішення про закриття кримінального провадження винесено передчасно, без урахування усіх обставин справи, без проведення під час досудового розслідування необхідного об`єму перевірочних дій, який був би достатнім для прийняття відповідного процесуального рішення.

Тому доводи, наведенні в скарзі є обґрунтованими, оскаржувана постанова дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасною, а тому підлягає до скасування.

Як вбачається зі змісту скарги, копію постанови про закриття кримінального провадження скаржник отримала лише 17.03.2021. При цьому в матеріаліах скарги та матеріалах кримінального провадження відстутні докази про отримання скаржником копії постанови в інший термін.

Враховуючи, що копія постанови про закриття кримінального провадження отримана скаржником 17.03.2021, а зі скаргою до слідчого судді скаржник звернулась 22.03.2021, тому відповідно до приписів ст. 304 КПК України вона звернулась із скаргою у десятиденний строк до слідчого судді, в зв`язку з чим відсутні підстави для констатації пропуску встановленого строку та його поновлення.

На підставі наведеного слідчий суддя дійшов висновку, що постанова інспектора СД Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 29.09.2020 про закриття кримінального провадження № 0000418 від 19.06.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 3, 303-309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову інспектора СД Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 29.09.2020 про закриття кримінального провадження № 0000418 від 19.06.2020 задовільнити.

Скасувати постанову інспектора СД Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 29.09.2020 про закриття кримінального провадження № 0000418 від 19.06.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено

31.03.2021 о 16 год. 00 хв.