Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/4924/21
Провадження № 1-кс/644/624/21
У Х В А Л А

Іменем України

31 травня 2021 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 вивчивши клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 000434 від 28.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова 30.05.2020 надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова, про накладення арешту купюри номіналом 50 грн. -2 шт., 20 грн. - 7 шт., 5 грн. - 7 шт., 2 грн. - 5 шт., 1 грн.- 15 шт.); сумку чорного кольору у якій знаходиться мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А 01 у корпусі червоного кольору у чохлі книжці золотого кольору, у справному стані без пошкоджень, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_3 виданий 12 вересня 2005 року Комінтернівським РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області.

Клопотання вмотивовано тим, що 28.05.2021 р. близько 19:00 годин у м. Харкові по вул. Косарева. 22 ОСОБА_3 відкрито заволодів грошовими коштами та мобільним телефоном, що належить ОСОБА_4

29.04.2021 р. при затриманні в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_3 під час особистого обшуку у нього вилучено: грошові кошти у сумі 300 гривень ( купюри номіналом 50 грн. -2 шт., 20 грн. - 7 шт.. 5 грн. - 7 шт.. 2 грн. - 5 шт.. 1 грн,- 15 шт.); сумку чорного кольору у якій знаходиться мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А 01 у корпусі червоного кольору у чохлі книжці золотого кольору, у справному стані без пошкоджень, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_3 виданий 12 вересня 2005 року Комінтернівським РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області.

Слідчий посилається на те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеню тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, враховуючі, що дані виявлені та вилучені предмети зберегли на собі сліди правопорушення, є предметом кримінального правопорушення, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, на які було спрямоване кримінальне правопорушення, а також дані речі мають значення для встановлення обставин, передбачених ст. 91 КГІК України, а також мають відповідно до ст.98 КПК України значення речових доказів - матеріальних об`єктів, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. та по яким в подальшому будуть призначені відповідні судові експертизи. Накладення арешту необхідно для можливості призначити відповідних експертиз ( криміналістичних, товарознавчих тощо), належного забезпечення даних вищезазначених предметів та збереження речових доказів у кримінальному провадженні, з метою надання даних предметів для безпосереднього дослідження в суді, в тому числі є доказами вчинення злочину, та завдання органів досудового розслідування також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження даних вищезазначених предметів.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання прокурора приходить до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Отже законодавцем визначено необхідність при накладенні арешту враховувати інтереси власника майна, залежність його стану від обмеження його права на це майно.

Проте, в порушення ч. 2 ст. 171 КПК України, слідчим хоча і зазначено власника - потерпілу та особу у якої вилучено гроші, сумку та телефон, однак не зазначено адреси потерпілої.

Частиною 4 ст. 173 КПК України передбачено, що суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Цю імперативну вимогу закону має бути дотримано слідчим суддею при вирішенні питання і щодо арешту майна, для запобігання створення перешкод в здійсненні потерпілою в кримінальному провадженні права власності майном.

Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З огляду на відсутність в клопотанні інформації про власника майна, а відтак недоведеність співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню, з встановленням строку сімдесят дві години для усунення недоліків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 171, 172, 372 КПК України,-

у х в а л и в :

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 000434 від 28.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України - повернути, встановивши строк сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: