У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/4093/21

№ 1-кс/183/744/21

23 червня 2021 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського районний відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000348 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, громадянину України, маючого середньо-технічну освіту, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, а саме в тому, що 19 червня 2021 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_4 знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , де він побачив раніше йому знайому малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прямувала до свого місця мешкання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 .
В цей час, у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на вчинення злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості, а саме розбещення малолітньої.
Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на вчинення розпусних дій, ОСОБА_4 19 червня 2021 року приблизно о 16 годині 00 хвилин знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , бажаючи задоволення своєї статевої пристрасті, користуючись відсутністю поблизу матері ОСОБА_8 та інших дорослих осіб, які могли б перешкодити вчиненню злочину, достовірно розуміючи те, що ОСОБА_8 є малолітньою, користуючись безпорадним, з огляду на вік, станом малолітньої потерпілої, перебуваючи у безпосередній близькості від неї, звернувся до останньої, чим привернув їх увагу до себе, після чого запропонував пройти до під`їзду вищевказаного будинку. На вказану пропозицію малолітня ОСОБА_8 погодилася та пройшла разом із ОСОБА_4 до 7 під`їзду багатоповерхового будинку.
Далі, ОСОБА_4 знаходячись на сходинках між третім та четвертим поверхом будинку АДРЕСА_5 продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел, відчувши статеве збудження, бажаючи задоволення своєї статевої пристрасті, діючи умисно роздягнув ОСОБА_8 та скориставшись фізичною та психологічною безпорадністю останньої, достовірно знаючи, що своїми діями він ставить під загрозу нормальний психологічний та соціальний розвиток малолітньої потерпілої вчинив щодо ОСОБА_8 розпусні дії, а саме поцілунки статевого органу, тобто фізичне розбещення.
Окрім цього, 20 червня 2021 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , разом із малолітніми онучками своєї дружини ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В цей час, у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на вчинення злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості, а саме розбещення малолітніх.
Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на вчинення розпусних дій, ОСОБА_4 20 червня 2021 року приблизно о 12 годині 05 хвилин знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , а саме в спальній кімнаті бажаючи задоволення своєї статевої пристрасті, користуючись відсутністю поблизу матері ОСОБА_9 та інших дорослих осіб, які могли б перешкодити вчиненню злочину, достовірно розуміючи те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є малолітніми, користуючись безпорадним, з огляду на вік, станом малолітніх потерпілих, перебуваючи у безпосередній близькості від них, по черзі звернувся до останніх, чим привернув їх увагу до себе та покликав по черзі до спальної кімнати малолітню ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ..
Далі, ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел, відчувши статеве збудження, бажаючи задоволення своєї статевої пристрасті, діючи умисно по черзі поклав ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на ліжко роздягнувши останніх та скориставшись фізичною та психологічною безпорадністю останніх, достовірно знаючи, що своїми діями він ставить під загрозу нормальний психологічний та соціальний розвиток малолітніх потерпілих вчинив щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розпусні дії, а саме поцілунки статевого органу, тобто фізичне розбещення.
Слідчій в клопотанні зазначає, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.
Прокурор підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п.1, п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, просить застосувати домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 просить застосувати домашній арешт ОСОБА_4 за місцем реєстрації, забезпечить всі свої обов`язки, події були в травні, намірів вчиняти злочинів не має.

Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора, підозрюваного, захисника у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує, що серед вказаних у клопотанні слідчого ризиків є доведеним тільки один, який і дає підстави для задоволення клопотання.
23 червня 2021 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, слідчий суддя вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, враховуючи вищевикладене, усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення та перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 , матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя не встановив наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які слідчий посилається у клопотанні, оскільки він нічим об`єктивно не доведений, а тому на думку слідчого судді це є припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності такого ризику, тому ризик для обґрунтування при обранні запобіжного заходу, слідчий суддя врахувати не може.

Наявність ризику щодо запобігання спробам ОСОБА_4 щодо переховування від органів досудового розслідування та суду, який доведений слідчим, дає слідчому судді беззаперечні підстави для застосування самого суворого запобіжного заходу : тримання під вартою.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, як підставу для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв для її визначення. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 20.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення ЄСПЛ від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тому суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_4 , буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Слідчий суддя встановив, що слідчий довів, що жоден із запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризику ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

В своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 р. ЄСПЛ зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, слідчий суддя вважає виправданим тримання підозрюваного під вартою.

Також суд враховує можливі соціальні наслідки, у разі відмови у застосуванні такого запобіжного заходу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, віднесеного до категорії тяжких злочинів, та вчиненого ним щодо малолітніх дітей, розпусних дій.
Слідчий суддя враховує, що відповідно до повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 23 червня 2021 р., він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, а саме у розпусних діях, щодо малолітньої особи, тому відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розміру застави в кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

застосувати ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до 20 серпня 2021 року.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1