справа №619/2712/21
провадження №1-кс/619/664/21
УХВАЛА

іменем України

10 червня 2021 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурора підозрюваного законного представника н/підозрюваногоОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5
захисникаОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000135 від 01.05.2021, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, українця, навчається у 9-му класі вечірньої школи № 5 м. Харкова та училищі № 22 м. Харкова, гр. О-3, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

12.02.2021 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України

встановив:
10 червня 2021 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 25.04.2021 о 12.00, діючи за заздалегідь виниклим корисливим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, перебуваючи на території подвір`я домоволодіння де він мешкає, прослідував до паркану, який є роздільною межею його домоволодіння та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи таємно, умисно, протиправно, з метою протиправного заволодіння майном, переліз через паркан та потрапив на територію вказаного подвір`я, що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 переконався, що на території подвір`я за вказаною вище адресою нікого не має і його подальші незаконні дії ніким помічені не будуть, перебуваючи на території сусідського подвір`я, виявив там швелер металевий П-образний, шириною 14 см., довжиною 1,6 м., підняв зазначений швелер та перекинув його через паркан на територію свого подвір`я, тим самим не законно ним заволодів, після чого покинув місце вчинення злочину і в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_8 , завдано майнову шкоду суму 926 гривень (дев`ятсот двадцять шість) гривень 59 коп., що підтверджено висновком судової товарознавчої експертизи № 49 від 28.05.2021.

07.06.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років позбавлення волі, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не має офіційного заробітку, раніше судимий: 12.02.2021 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, а також у відношенні якого 27.05.2021 до Дергачівського районного суду Харківської області направлено обвинувальний акт за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, рішення по якому на даний час не прийнято. Вказані обставини дають підстави вважати, що у даному випадку наявні ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний у подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування/суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зазначені ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовуються тим, що ОСОБА_4 отримав додатки до клопотання, в яких зазначено певні докази, і, перебуваючи на свободі, останній буде мати можливість здійснювати незаконний вплив на свідків, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що ним вчинено умисний тяжкий злочин, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від слідства та суду на території України або виїхати за межі держави, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження , передбачених ст. 2 КПК України (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також ОСОБА_4 будь яким іншим чином може перешкоджати кримінальному провадженню (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, знов вчинив умисний корисливий злочин. Тим самим останній ігнорує свої обов`язки обвинуваченого та продовжує вчиняти кримінальні правопорушення (п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про обґрунтованість підозри, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 обґрунтувала клопотання тим, що існують ризики, які зазначені у клопотанні та просила задовольнити клопотання.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання, просила відмовити у задоволенні клопотання так як даний запобіжний захід є занадто суворим та до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід не пов`язаний із обмеженням волі, посилаючись на необґрунтованість поданого клопотання.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив відмовити у задоволенні клопотання.

У судовому засіданні законний представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, просила відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на необґрунтованість поданого клопотання.

Слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в том у числі передбачені п.п. 1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних мотивів.

З витягу з кримінального провадження №0000135 вбачається, що 01.05.2021 внесено відомості про злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України.

Як вбачається з наданих слідчому судді матеріалів, ОСОБА_4 було повідомлено про підозру 07 червня 2021 року.

Органом досудового розслідування не затримувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як передбачено ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими прокурором доказами, зокрема:

-заявою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про вчинене кримінальне правопорушення;

-протоколом огляду місця події від 30.04.2021 проведеного за участю ОСОБА_8 на місці вчинення злочину, за адресою: АДРЕСА_1 ;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка повідомила про обставини виявлення нею факту крадіжки;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який повідомив, що наприкінці квітня 2021 року, зі слів його сина ОСОБА_4 йому стало відомо, що останній вчинив крадіжку з території домоволодіння АДРЕСА_2 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , який пояснив, що наприкінці квітня 2021 року, близько 15.00 він перебував в себе вдома за місцем мешкання. У той час у вікно він побачив, що на території сусідського подвір`я, на території подвір`я АДРЕСА_1 , перебуває троє хлопців. Один з хлопців переліз через паркан та потрапив на територію сусідського подвір`я АДРЕСА_2 та звідти перекинув через паркан на територію свого подвір`я металеві вироби (труби, швелер);

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , який пояснив, що наприкінці травня 2021 року до нього прибули двоє хлопців, один з яких запропонував придбати металевий швелер ОСОБА_11 на пропозицію погодився та придбав в нього швелер, який був довжиною 1,6 метри та шириною 14 см., вагою 30 кілограмів та надав хлопцеві кошти в сумі 120 гривень;

-протоколом огляду місця події від 29.05.2021 за участю ОСОБА_11 проведеного на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 де було виявлено та вилучено швелер, довжиною 1,6 метри та шириною 14 см., вагою 30 кілограмів;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.05.2021, за участю ОСОБА_11 , який впізнав ОСОБА_4 , котрий наприкінці квітня 2021 року продав йому швелер;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.06.2021, за участю ОСОБА_10 , який впізнав ОСОБА_4 , котрий наприкінці квітня 2021 року вчинив крадіжку металевих виробів з території сусідського домоволодіння;

-протоколом допиту від 08.06.2021 малолітнього свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , який пояснив, що наприкінці квітня 2021 року він був свідком вчинення крадіжки його знайомим ОСОБА_4 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеного за участю ОСОБА_12 , під час якого останній впізнав ОСОБА_4 , котрий вчинив крадіжку майна на АДРЕСА_1 ;

-висновком експерта № 49 від 28.05.2021, згідно якого вартість викраденого швелера складає 926 гривень 59 копійок;

Аналізуючи дані про особу підозрюваного, суд бере до уваги, що:

Неповнолітній підозрюваний ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, щиро покаявся у вчиненому. Матеріальна шкода, завдана його діями, відшкодована. Майно повернуто потерпілому.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

До неповнолітнього підозрюваного (обвинуваченого) згідно зі ст.492 КПК може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених КПК. Разом з тим слід ураховувати, що затримання та тримання під вартою як винятковий захід може застосовуватися тільки у випадку, коли неповнолітній підозрюється чи обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, та за умови, якщо слідчий/прокурор доведе, що застосування іншого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст.177 КПК. Крім урахування згаданих підстав, слідчий суддя, суд, беручи до уваги практику ЄСПЛ (рішення від 27.11.2008 у справі «Свершов проти України»), зобов`язаний враховувати і вік підозрюваного (обвинуваченого).

Слідчий суддя, суд повинен враховувати, що тримання під вартою має застосовуватись до неповнолітнього лише як винятковий захід з визначенням якомога коротших термінів такого тримання та із забезпеченням періодичного перегляду через короткі проміжки часу підстав для його застосування чи продовження (рішення ЄСПЛ від 28.10.98 у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»).

Слід зазначити, що на міжнародному рівні існує консенсус стосовно того, що для дітей, які перебувають у конфлікті із законом, період часу між вчиненням злочину й остаточним реагуванням на цей вчинок має бути якомога коротшим. Чим триваліший цей період, тим більшою є імовірність того, що захід реагування втратить свій позитивний і виховний вплив, і тим більше шкоди буде завдано репутації дитини (п.51 Зауваження загального порядку №10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей»). Із часом неповнолітній особі все важче, а іноді й неможливо логічно та психологічно пов`язати процедуру судового розгляду та винесення рішення із самим правопорушенням (п.20.1 Мінімальних стандартних правил ООН щодо відправлення правосуддя стосовно неповнолітніх).

Беручи до уваги, що відносно підозрюваного розглядається кримінальне провадження в Дергачівському районному суді Харківської області, і не закінчене досудове провадження у відділу поліції №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області, строк перебування його під вартою буде тривалим.

Між тим, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтверджені належними та об`єктивними даними, прокурором в судовому засіданні не доведені.

Враховуючи характер висунутої підозри, дані про особу неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , а також відсутність даних про наявність з його сторони спроб ухилитися від органу досудового розслідування та перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 в якості запобіжного заходу не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи останнього, про який йдеться в клопотанні слідчого, а відтак відмовляє в його задоволенні.

Відповідно до ч.2 ст. 194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно статті 176 КПК України запобіжним заходом також є цілодобовий домашній арешт. Згідно із статтею 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків, передбачених даною нормою.

Оцінивши в сукупності всі наведені вище обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, буде співмірним, відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені при застосуванні запобіжного заходу, відповідає особі неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На виконання вимог ч.5 ст.194 КПК України, підозрюваного слід зобов`язати прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, а також виконувати ряд обов`язків, спрямованих на недопущення впливу на свідків або виїзду на межі України.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196, 198, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 .

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- цілодобово не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання начальнику ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області.

ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області повинен негайно поставити на облік ОСОБА_4 і повідомити про це слідчого ОСОБА_7 ..

Працівники відділу поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на ОСОБА_4 зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє до 06 серпня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1