Провадження № 1-кс/761/7539/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача Шевченківського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_4 від 22.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0001106 від 08.09.2020 року,

ВСТАНОВИВ :

У провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Шевченківського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_4 від 22.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0001106 від 08.09.2020 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає про те, що постанова про закриття кримінального провадження №0001106 від 08.09.2020 року дізнавачем ОСОБА_4 була винесена 22.12.2020 року. При цьому, вважає, що рішення про закриття кримінального провадження є необґрунтованим, передчасним, проведене досудове розслідування є неповним, однобоким, та без належної перевірки обставин вчинення кримінального правопорушення. Також зазначає, що заявлені факти та обставини не перевірялися належними слідчими діями, зокрема, було допитано ОСОБА_3 в якості потерпілого, останнім було долучено до протоколу допиту фотокопії чеків та фотокопію коробки викраденої відеокамери, які дізнавачем не були долучені до справи. Жодних інших слідчих/процесуальних дій проведено не було. Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просить скаргу задовольнити та скасувати постанову дізнавача Шевченківського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_4 від 22.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0001106 від 08.09.2020 року.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про дату та час був повідомлений завчасно та належним чином. Проте, на адресу суду надіслав заяву, в якій скаргу підтримав в повному обсязі, просив задовольнити із підстав у ній зазначених, та проводити розгляд скарги без його присутності.
З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу, будучи повідомленою про час та дату розгляду скарги, до суду не з`явилась, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність скаржника.

Дізнавач, рішення якого оскаржується, в судове засідання неодноразово не з`явився, про дату та час повідомлявся завчасно та належним чином.
У відповідності до вимог ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у її відсутність.
Дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, додатково направлені документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, Шевченківським УП ГУНП України в м. Києві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001106 від 08.09.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Відповідно до постанови дізнавача Шевченківського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_4 від 22.12.2020 року вищевказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.1, ч.3 ст.284 КК України.
Відповідно до вимог ч.1,3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Статтею 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно з положеннями п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів (ст.2, ст.284 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.298 КПК України - досудове розслідування кримінальних проступків (дізнання) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави 25.

Ст.298-1 КПК України визначено, що процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні про кримінальні проступки, крім визначених статтею 84 цього Кодексу, також є пояснення осіб, результати медичного освідування, висновок спеціаліста, показання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст.300 КПК України - для досудового розслідування кримінальних проступків дозволяється виконувати всі слідчі (розшукові) дії, передбачені цим Кодексом, та негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені частиною другою статті 264 та статтею 268 цього Кодексу, а також відбирати пояснення для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку, проводити медичне освідування, отримувати висновок спеціаліста, що має відповідати вимогам до висновку експерта, знімати показання технічних приладів і технічних засобів у провадженнях щодо вчинення кримінальних проступків, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, вилучати знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей, до внесення відомостей про кримінальний проступок до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У відповідності до вимог ст.110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим під час досудового розслідування, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналізуючи матеріали скарги з додатками слідчим суддею було встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були в повній мірі дотримані при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.

Так, з матеріалів вбачається, що дізнавачем ОСОБА_4 допитано ОСОБА_3 як потерпілого. Разом з тим, під час досудового розслідування не проведено допиту осіб, показання яких можуть мати значення для з`ясування всіх обставин справи. При цьому, не встановивши усіх фактичних обставин, дізнавач не вжив всіх заходів для їх належного встановлення, так само не дотримався вимог ст.9 КПК України, оскільки зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а також не надав вичерпні відповіді згідно повідомлення про кримінальне правопорушення, не було надано аналізу тих обставин, на які посилається ОСОБА_3 .

Також слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог ч.5 ст. 110 КПК України, якою передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак слідчий обмежився лише допитом ОСОБА_3 в якості потерпілого. Разом з тим належного висновку чи обґрунтування, за яких дізнавач прийшов до висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та взаємозв`язок між обставинами, які викладені у постанові про закриття кримінального провадження, оскільки відсутнє будь-яке посилання на проведення слідчих (розшукових) дій, що обумовлюють підстави для закриття кримінального провадження, що є неприпустимим.

Отже, не навівши обґрунтування наведених висновків, дізнавач належним чином не виконав вимог КПК України при винесенні постанови про закриття кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги та додатки до неї, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування не вжито всіх можливих передбачених законом заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 08.09.2020 року №0001106 року, щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та надання їм належної правової оцінки з метою забезпечення прийняття законного процесуального рішення.

Слідчим суддею неодноразово вживались заходи щодо витребування з Шевченківського УП ГУНП в м. Києві матеріалів кримінального провадження №0001106 шляхом направлення відповідних листів запитів до Шевченківського УП в м. Києві.

Однак, на день розгляду скарги вказані матеріали до суду надано не було, а дізнавач у судове засідання не з`явився, жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, до суду не надав, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в скарзі, є обґрунтованими.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження №0001106, з урахуванням вищенаведеного, дійшов висновку, що скарга є обґрунтованою, доводи скарги не спростовані дізнавачем в суді, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 9, 26, 91, 92, 93, 110, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача Шевченківського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_4 від 22.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0001106 від 08.09.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя