1Справа № 335/8405/21 1-кс/335/4423/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2021 р. слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000688 від 14 липня 2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Відділу поліції №1ЗРУП ГУ НП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_4 за погодження процесуального керівника звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, що належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , а саме: на квартиру АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що14.07.2021 до ЄРДР за № 0000688 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Протиправні дії з боку ОСОБА_5 мають тривалий характер та продовжуються до теперішнього часу, а останній має намір розпорядитися належними йому майном та грошима з метою уникнення фінансової відповідальності, допитана у якості потерпілої ОСОБА_6 клопоче про накладення арешту на майно та гроші ОСОБА_5 з метою забезпечення відшкодування завданих протиправними діями збитків.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно за ОСОБА_5 зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

З наведених підстав просив накласти арешт на вищезазначене майно.

Слідчий клопотання підтримав, про що зазначив в поданій слідчому судді заяві.

Власник майна у судове засідання не викликався.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107, ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважав за можливе розглянути клопотання за відсутності учасників процесу, без проведення фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Вивчивши клопотання дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчим суддею встановлено, що 14.07.2021р. до ЄРДР за № 0000688 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, щодо дій ОСОБА_5 , який протиправно заволодів грошима ОСОБА_6 .

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч. 6 ст. 170 КПК України).

В ході досудового розслідування від потерпілої ОСОБА_6 надійшла заява щодо забезпечення відшкодування завданих діями ОСОБА_5 збитків шляхом накладення арешту на майно, яке належить та зареєстроване за останнім.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно підозрюваному ОСОБА_5 належать об`єкти нерухомого майна, а саме: квартира АДРЕСА_1 .

При вирішенні клопотання слідчим суддею враховується, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

За вимогами частини 3 статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність всіх підстав, передбачених частиною 3 статті 132 КПК України.

Також слідчим суддею не встановлено можливості настання негативних наслідків для підозрюваного або інших осіб у випадку накладення арешту на майно, оскільки на даному етапі не вирішується питання щодо позбавлення особи права власності.

Завдання арешту майна може бути виконане оскільки потерпілою особою заявлено цивільний позов.

Проаналізувавши вищеприведені норми закону та надані докази, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки слідчим у клопотанні наведено правові підстави для арешту майна та приведено достатньо доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, тому клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки наявні правові підстави для арешту майна, передбачені ч. 1 ст. 170 КПК України, а також встановлено наявність підстав, передбачених ст. 173 КПК України.

Водночас, відповідно до ч. 12 ст. 170 КПК України заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.За частиною 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Оскільки слідчим спосіб арешту майна в клопотанні не запропонований, слідчий суддя в порядку ч. 4 ст. 173 КПК України визначає спосіб арешту майна шляхом заборони власнику відчужувати майно, без заборони або обмеження права користування.

Керуючись ст.ст. 132, 170173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 , з метою забезпечення відшкодування збитків завданих його протиправними діями в кримінальному провадженні 0000688 шляхом заборони розпорядження та відчуження майна, без заборони або обмеження права користування.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1