ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2021 року про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003025 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Парфенове, Топчихінського району, Алматинського краю, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працює, є інвалідом третьої групи з дитинства, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

27 березня 2017 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання вигляді громадських робіт строком на 160 годин;

24 травня 2019 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України застосовано примусові заходи медичного характеру,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого положеннями ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2021 року було задоволено клопотання прокурора та застосовано відносно обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації його до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом, до КП Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги Дніпровської обласної ради.
Як встановлено судом, 15 жовтня 2017 року, приблизно о 19 год. 30 хв., ОСОБА_8 , знаходячись у приміщенні магазину „ПроСтор, розташованому за адресою: м.Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, 60, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, викрав майно ТОВ „Стиль-Д, а саме: туалетну воду «Versace pour Homme», об`ємом 30 мл, у кількості 1 шт., вартістю 652 грн. 33 коп., заподіявши шкоду ТОВ «Стиль-Д» на вказану суму.
Після чого ОСОБА_8 , утримуючи при собі викрадене майно, намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, однак його дії були викриті співробітниками магазину «ПроСтор», які намагалися його зупинити з викраденим майном.
ОСОБА_8 , бажаючи довести свій намір до кінця, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, утримуючи при собі викрадену туалетну воду «Versace pour Homme», об`ємом 30 мл, вартістю 652 грн. 33 коп., з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заподіявши шкоду ТОВ «Стиль-Д» на вказану суму.
Водночас, ОСОБА_8 , відповідно довідки КНП «Дніпровська міська поліклініка №1» ДМР від 17 жовтня 2017 року, знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з 2008 року з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма».
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2021 року про застосування відносно обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру змінити, виключивши з мотивувальної частини ухвали суду посилання на спрямованість умислу в діях обвинуваченого, мотивуючи такі вимоги тим, що у зв`язку із станом неосудності обвинуваченого несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу в розумінні положень ст. 24 КК України як ознаки суб`єктивної сторони злочину.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Захисник ОСОБА_8 огли проти задоволення апеляційної скарги прокурора не заперечував.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції зміні, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно із вимогами п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тягне за собою зміну судового рішення.
Серед завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.
З цією вимогою кореспондуються вимоги ч. 1 ст. 370 КПК України про ухвалення компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Так, осудність є однією з загальних ознак суб`єкта злочину, юридичною підставою вини та кримінальної відповідальності.
Виходячи з передбачених ст. 19 КК України критеріїв відповідний стан особи характеризується здатністю усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.
Неосудна особа позбавлена такої здатності унаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Особа, що вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.
Виходячи з положень ст. ст. 23, 24 КК України умисел є однією з форм вини, яка включає в себе інтелектуальну та вольову ознаки: усвідомлення характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання чи свідоме допускання їх настання.
Усвідомлення означає розуміння не лише фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу конкретного злочину, а і його негативного соціального значення у виді суспільної небезпеки.
Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.
Таким чином, умисна форма вини передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак злочину, обов`язковою передумовою чого є осудність.
Мотив злочину - це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.
Мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини. Прояв таких ознак є неможливим у разі порушень психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, зокрема, із дослідженого судом першої інстанції в ході судового провадження висновку судово-психіатричної експертизи №241 від 07 грудня 2017 року, ОСОБА_8 у період часу, що має відношення до скоєння інкримінованого йому діяння, страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдальної. За своїм психічним станом в період до якого відноситься йому діяння, він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_8 , також, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, у звязку із чим, судом першої інстанції було постановлено ухвалу про застосування до обвинуваченого примусових заходів медичного характеру.
Проте, в порушення положень ст. 24 КК України, відповідно до якої при наявності юридично встановленого факту неосудності несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу як ознаки суб`єктивної сторони злочину, суд першої інстанції викладаючи мотивувальну частину ухвали послався на наявність в діях ОСОБА_8 прямого умислу на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Колегія суддів приходить до висновку, що посилання суду першої інстанції на наявність в діях ОСОБА_8 умислу на вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого положеннями ч. 2 ст. 186 КК України, не ґрунтуються на правильному тлумаченні закону про кримінальну відповідальність, яке б відповідало його точному змісту, а відтак є свідченням неправильного застосування такого закону, що відповідно до ст. ст. 409, 413 КПК України є підставою для зміни судового рішення.
А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 413, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2021 року про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 186 КК України змінити.
Виключити з мотивувальної частини ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2021 року посилання суду на спрямованість умислу в діях ОСОБА_8 при вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК Укрраїни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4