Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/248/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2021 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.06.2021, якою частково задоволено клопотання слідчого та стосовно,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ульянівка, громадянина України, з вищою освітою, одруженому, маючому на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 229, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 229 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 150 /сто п`ятдесят/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 340500 /триста сорок тисяч п`ятсот/ гривень,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.06.2021 року, частково задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 150 /сто п`ятдесят/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя при вирішенні питання про визначення суми застави враховував майновий стан підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, врахувавши положення ст. 182 КПК України, прийшов до висновку за можливе визначити підозрюваному розмір застави - 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 340500 грн., яка на переконання слідчого судді є помірною для підозрюваного. Водночас підстав для визначення підозрюваному застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як про те просили слідчий та прокурор слідчий суддя не знайшов.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обґрунтовуючи свої вимоги захисник зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та не обґрунтованою підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення у сфері господарської діяльності, а саме:

закінченого замаху на незаконне використання знаків для товарів послуг та фірмового найменування, що могло завдати матеріальної шкоди в особливо великих розмірах, вчиненого організованою групою осіб, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 229 КК України;

незаконному використання знаків для товарів і послуг та фірмового найменування, що завдало матеріальної шкоди в значному розмірі, вчиненої організованою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст. 229 КК України.

Покарання за вказане кримінальне правопорушення передбачає штраф від десяти тисяч до п`ятнадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певно діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_8 є тяжким злочином.

У відповідності до ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий в клопотанні про обрання запобіжного заходу зазначає, що ОСОБА_8 вчинив не тяжкий, а особливо тяжкий злочин, що суперечить Кримінальному кодексу України, не відповідає дійсності і просив запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ухвали слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що є явним порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Також, відповідно до ухвали слідчого судді на ОСОБА_8 покладено обов`язки: утримуватися як особисто так і через третіх осіб у спілкуванні зі свідками та іншими підозрюваними у кримінального провадження, при цьому в ухвалі не зазначено з якими саме свідками та підозрюваними заборонено спілкуватися.

Крім того, захисник зазначає, що п. 2.ч. 4 ст. 182 КПК України визначено розмір застави з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. При цьому в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_8 заявляв, що в нього на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, він є опікуном особи інваліда, через його майновий стан він не має змоги сплатити такий розмір застави, так як він для нього завідомо непомірний. Однак, слідчим суддею, в порушення вимог ч. 4 ст. 182 КПК України прийнято рішення щодо застави в розмірі 340 500 грн.

Також захисник зазначає, що підозра, яка пред`явлена ОСОБА_8 , є необґрунтованою з наступних підстав.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 229 КК України відноситься до справ приватного обвинувачення і справа може бути порушена лише на підставі заяви потерпілого. Захист вважає, що потерпілим в даному провадженні є виключно власники знаків для товарів і послуг та фірмового найменування, тобто іноземні компанії. В матеріалах клопотання відсутні дані проте, що іноземні компанії уклали ліцензійні угоди з іншими компаніями і території України та уповноважили ТОВ представляти їх інтереси в правоохоронних органах, в судах на території України в рамках кримінального провадження. Тому, на думку сторони захисту, відкривати кримінальне провадження на підстави заяви представника ТОВ «Кортева Агрісаєнс» в органів досудового розслідування Національної поліції не було.

Також, ознайомившись з додатками до клопотання про обрання запобіжного заходу на 221 аркушах незрозуміло на підставі яких документів встановлено, що ОСОБА_8 відводилася роль організатора вчинення злочину.

В повідомленні про підозру зазначено, що він своїми діями міг би завдати матеріального збитку ТОВ «Кортева Агрісаєнс Україна», ТОВ «Байєр», ТОВ «Сингента», а також завдав матеріальної збитку ТОВ «Кортева Агрісаєнс Україна». Однак в матеріалах клопотання, які надані стороні захисту зазначено, що потерпілими в даному провадженні є юридичні особи Пайанір Гай-Бред Інтернешил, Інк. (США), ДАУ АгроСайенсиз ЛЛK (США), Е.І. дю Пон де Немуре інд Комгіані (США) в особі афілійованого на території українського підприємства TOB «Корте Агрісаєнс Україна», Bayer АG(Німеччина), Монсантро Технолоджи, ЛЛСI. Делавер лімітед лайебілітті компані 800 Норт Ліндберг Бульвар, Ст.Луїс Міссурі 63167, США в особі афілійованого на території українського підприємства ТОВ «Монсанто Україна», Syngenta Limited. Syngetа Participations AG в особі афілійованого на території українського підприємств ТОВ «Сингента», але в додатках матеріалів відсутні копії ліцензійних угод з вказаними компаніями, які мають виключне право використання на території України знаку для товарів і послуг. Стороні захисту не зрозуміло, які caме повноваження іноземні компанії надали українським ТОВ. Чому саме матеріальна шкода могла бути завдана і була завдана українським ТОВ , а не іноземним компаніям.

В оголошеній підозрі йде мова про контрафактну продукцію, однак, жодного належного доказу, який підтверджує факт вилучення саме такої продукції, в матеріалах, доданих до клопотання сторона захисту не знайшла.

В повідомленні про підозру не конкретизовано розмір шкоди, а саме в скільки разів він перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

По епізоду незаконної реалізації 40 мішків виготовленої продукції, що мало місце 22.02.2021 року в м. Умань, в повідомленні про підозру ОСОБА_8 взагалі не зазначено, які він вчинив протиправні дії.

Крім того, захисник звертає увагу на те, що відповідно до Закону «Про знаки для товарів і послуг» (частина 1 ст. 20 ( 3689-12 ) будь-яке посягання на права власника свідоцтва та підготовка до порушення цих прав є порушенням прав власника свідоцтва на торговельну марку.

Для того щоб визначитися з правами власника свідоцтва, що порушуються, слід звернутися до ст. 16 Закону «Про знаки для товарів і послуг» (3689-12 ).

Використанням торговельної марки визнається (частина 4 ст. 16 Закону «Про знаки для товарів і послуг» ): нанесення торговельної марки на: будь-який товар, для якого торговельну марку зареєстровано; упаковку, в якій цей товар утримується; вивіску, пов`язану з товаром; етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет; зберігання такого товару із зазначеним нанесенням торговельної марки з метою пропозиції до продажу; пропозиція товару до продажу з нанесеною торговельною маркою; - продаж, експорт, імпорт товару з нанесеною торговельною маркою; застосування торговельної марки під час пропозиції та надання послуг, для яких торговельну марку зареєстровано; застосування торговельної марки в діловій документації, у рекламі, у мережі Інтернет, у тому числі в доменних іменах.

Зазначені способи використання торговельної марки об`єднує те, що торговельна марка і товар, позначений торговельною маркою, залучаються до господарського обороту. Якщо ця мета не передбачається, то порушення прав власника свідоцтва немає. Так, якщо товар, промаркований чужою торговельною маркою, перебуває на складі на відповідальному зберіганні, то власник складу не несе відповідальності за маркування товару чужою торговельною маркою. А от якщо товар, промаркований чужою торговельною маркою, зберігається власником складу для залучення його до господарського обороту, то ці дії є порушенням прав власника свідоцтва на торговельну марку.

Сторона захисту володіє інформацією про те, що працівники правоохоронних органів не тільки провели слідчий експеримент в ході якого придбали мішки ніби в м. Умань, а й самі здійснили «контрольоване» постачання. Тобто самі собі продали мішки.

З метою підтвердження такої інформації сторона захисту готує ряд клопотань про доступ до речей та документів, а також клопотань слідчому щодо проведення слідчих дій, які б свідчили про вищевказане.

З моменту проведення НСРД до оголошення підозри пройшло 4 місяці, тобто сторона обвинувачення відтягувала даний момент як найдовше вважаючи що ніхто не зможе отримати відео з камер спостереження у відділеннях «Нова пошта» та й працівники Нової Пошти не зможуть впізнати відправника товару, однак вони в цьому помилились.

Відправляючи товар, знаючи номери які використовують особи, яким оголошено підозри, так як вже проводились НСРД № 2 «зняття інформації комунікаційних мереж», вони просто вказали при відправці номер телефон одного з «фігурантів» провадження, при чому одноразовий, який в ТОВ «Нова Пошта» ще не ідентифікований.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя врахував заявлені прокурором ризики, однак не врахував те, що клопотання слідчого не відповідало вимогам ст. 184 KПК України, а саме у клопотанні не зазначено: виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставині обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою ст. 194 цього Кодексу.

Водночас, прокурором не надано жодного доказу щодо факту переховування, чи неявки до органу досудового розслідування, відсутні будь-які факти щодо незаконного впливу на свідків, у матеріалах клопотання відсутні факти вчинення іншого чи продовження правопорушення, в якому підозрюється.

Крім того, сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості. У цьому ключі послідовною та логічною є позиція CCI ІЛ, яка зводиться до наступного: небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку.

Так, у відповідно до ст. 187 КПК України судом повинно бути враховані всі обставини, при обранні запобіжного заходу до підозрюваного , у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, а саме наявність житла та джерела доходу, пенсії, тощо.

Враховуючи наведене вище, захисник вважає, що ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді застави є незаконною та не обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали клопотання і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України: під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як убачається з апеляційної скарги, сторона захисту оскаржує ухвалу слідчого судді із мотивів відсутності обґрунтованої підозри висунутої ОСОБА_8 та незгоди із розміром застосованої до нього застави у 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Не зважаючи на незгоду захисника з наявністю обґрунтованої підозри, колегія суддів зазначає наступне.

Дослідженням матеріалів клопотання, колегія суддів встановила, що слідчими відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2020 №0000352, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 229, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 229 КК України

04.06.2021 ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 229, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 229 КК України.

Кримінальним процесуальним кодексом України не визначено поняття обґрунтованої підозри, тому Суд, в силу вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», керується практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права. Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справа «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32).

Як убачається з матеріалів клопотання, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 229, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 229 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: зокрема протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; висновками судових комп`ютерно-технічних експертиз №СЕ-19/112-21/2825-КТ від 19.05.2021, №СЕ-19/112-21/2826-КТ від 17.05.2021, №СЕ-19/112-21/2824-КТ від 14.05.2021; висновками судово-товарознавчих експертиз № СЕ-19/112-21/4088-ТВ від 19.05.2021 року та № СЕ-19/112-21/2449 від 20.05.2021; протоколом обшуку від 23.02.2021 проведеного в приміщенні цеху по виготовленню контрафактних посівних матеріалів, за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом обшуку від 23.02.2021 проведеного в приміщенні за місцем фактичного розташування типографського приміщення у якому здійснювалось тиражування голографічних знаків та знаків для товарів і послуг за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту; протоколом огляду місця події від 25.02.2021 відділення ТОВ «Нова Пошта» в м. Кропивницький, вул. Олега Паршутіна, 28.

Отже, всупереч доводів захисника, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , матеріали клопотання повною мірою надають підстави стверджувати про причетність останнього до вчинення злочину. На переконання і колегії суддів апеляційного суду, сукупність всіх фактичних обставин та даних, зазначених у клопотання слідчого, дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.

Щодо наявності ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів зазначає, що слідчим суддею цілком обґрунтовано встановлено доведеність ризиків, про які стверджував прокурор у клопотанні, які стороною захисту не були спростовані. Не надано доказів також на спростування встановлених слідчим суддею ризиків і суду апеляційної інстанції.

Оцінюючи ж наявні ризики, колегія суддів зауважує, що можливість підозрюваною ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчить про те, що ОСОБА_8 може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду. Також, реальним є ризик впливу підозрюваним на свідків, у кримінальному провадженні, інших підозрюваних для дачі ними необхідних для нього показів з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання щодо обраного розміру застави, який оспорюється стороною захисту, колегія суддів зазначає наступне.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 229, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 229 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , є тяжким злочином.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, розмір застави визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч. 5 ст. 182 КПК України).

Таким чином, виходячи з матеріалів клопотання, колегія суддів встановила, що рішення слідчого судді про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу захід у вигляді застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, без наведення мотивів визначення розміру застави у більшому розмірі ніж передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення у зв`язку з чим ухвала не може вважатися законною та обґрунтованою.

Сума застави, на думку колегії, повинна бути такою, щоб, з одного боку, загроза втрати внесеної суми утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не була завідомо непомірною для підозрюваного, що призведе до неможливості виконання застави.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів оцінила в сукупності всі обставини, що характеризують особу підозрюваного, тяжкість інкримінованого йому злочину, відомості про його майновий стан, стадію здійснення досудового розслідування, наявність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, а також його належну процесуальну поведінку, та приходить до висновку про необхідність встановлення розміру застави у межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України за вчинення тяжкого злочину, - у 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на переконання апеляційного суду зможе забезпечити належну поведінку та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Апеляційні доводи захисника про те, що вина ОСОБА_8 , не доведена, а оголошена підозра ґрунтується на недопустимих доказах, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки надання оцінки доказам, вирішення питання про їх недопустимість та встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Водночас, колегія суддів прийшла до висновку, що всупереч доводам апеляційної скарги, на даний чассукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як застава.

Апеляційні доводи сторони захисту щодо провокації злочину працівниками правоохоронних органів, які ніби то провели слідчий експеримент в ході якого придбали мішки ніби в м. Умань, самі здійснили «контрольоване» постачання, є безпідставним, оскільки суду апеляційної інстанції доказів на пітсвердження таких доводів не надано.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга захисника частково знайшла своє підтвердження під час апеляційного розгляду, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали у відповідності до ч.3 ст. 407 КПК України.
Керуючись ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.06.2021, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 150 /сто п`ятдесят/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 340500 /триста сорок тисяч п`ятсот/ гривень скасувати.
Постановити нову, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 /вісімдесят/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181600 /сто вісімдесят тисяч шістсот/ гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 42265404, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0086310 . Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по справі №0000352 від 15.10.2020.

Відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 04.08.2021 такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- не відлучатися із м. Благовіщенськ, Гайворського району, Кіровоградської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись як особисто так і через третіх осіб з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В задоволенні інших вимог клопотання - відмовити.
Роз`яснити ОСОБА_8 , що відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.
Строк дії ухвали визначити до 04.08.2021.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4