Справа № 369/7706/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2814/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 , на вирок Києво - Святошинського районного суду Киїської області від 07.04.2021 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капітанівка Києво-Святошинського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 20.04.2020 року близько 15.30, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, всупереч вимогам Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 за № 2471-XX11 «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1991 за № 576, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 21.08.1998 за № 622, перебуваючи неподалік зупинки громадського транспорту, що в с. Стоянка Бучанського (Києво-Святошинського) району Київської області, знайшов, тим самим придбав, незаконно для власного використання кастетта 25.04.2020 року о 3.24 був затриманий працівника поліції по вул. Комарова, 2а в с. Мила Бучанського (Києво-Святошинського) району Київської області, під час обшуку ОСОБА_7 з наплічного рюкзака вказаний кастет було вилучено.
Згідно висновку експерта № 26-115 від 05.06.2020 року наданий на дослідження металевий предмет відноситься до кастетів, які виготовлені заводським способом, та є холодною зброєю.
Не погоджуючись з вироком суду, в апеляційній прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок змінити в частині призначеного ОСОБА_7 покарання та ухвалити нове рішення, яким визначити ОСОБА_7 міру покарання за ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень в дохід держави.

В обґрунтуванні вказує, що суд першої інстанції при призначенні покарання не застосував ст.4 КК України та санкцію ч.2 ст.263 КК України в редакції на момент вчинення злочину, тобто не застосував закон, який підлягав застосуванню та неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.
Заслухавши доповідь судді,думку прокурора та обвинуваченого, котрі підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Статтею 413 КПК України передбачено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Санкцією ч. 2 ст. 263 КК України, за якою ОСОБА_7 було засуджено оскаржуваним вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.04.2021, до 30.06.2020 включно було передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або громадських робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або арешту на строк від трьох до шести місяців, або обмеження волі на строк від двох до п`яти років або позбавленням волі на строк до трьох років.
З 01.07.2020 редакцію вказаної частини статті КК змінено (згідно ЗУ досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018), та покарання за носіння, виготовлення, ремонт або збут кінжалів, фінських ножів, кастетів чи іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу визначено у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або арешту на строк від трьох до шести місяців, або обмеження волі на строк від двох до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Отже, санкція ч. 2 ст. 263 КК України в попередній редакції, яка діяла на момент вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення (20.04.2020 - 25.04.2020), є такою, що пом`якшує становище обвинуваченого по відношенню до нової редакції ч. 2 ст. 263 КК України.
Проте, в порушення вищезазначених положень кримінального закону, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 застосував останню редакцію ч. 2 ст. 263 КК України та призначив покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, чим обтяжив становище обвинуваченої, що є недопустимим.
Отже, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 263 КК України, не застосував ст. 4 КК України та санкцію ч. 2 ст. 263 КК України в редакції на момент вчинення злочину, тобто не застосував закон, який підлягає застосуванню, та застосував санкцію ч. 2 ст. 263 КК України, яка є чинною на момент ухвалення вироку, тобто застосував закон, який підлягає застосуванню, а отже неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 409 КПК України визначено, що підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування судом закону, який не підлягає застосуванню та не застосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Києво - Святошинського районного суду Киїської області від 07.04.2021 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.
Привести вирок у відповідність до вимог закону.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень в дохід держави.
В іншій частині вирок залишити без змін.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: