Справа № 199/6709/20
УХВАЛА
06 липня 2021 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження №0000083 від 16.01.2020, яке надійшло з Офісу Генерального прокурора, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

за участі: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні подав клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме: про надання дозволу щодо проведення тимчасового доступу до речей та документів у приміщенні Печерського районного суду м. Києва в порядку статті 333 КПК України, в якому просив ухвалити судове рішення про надання тимчасового доступу до оригіналів документів з метою виготовлення їх копій та подальшого належного завіряння, а саме до всіх без винятку із додатками матеріалів судових справ, де рішення ухвалені слідчими суддями Печерського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні № 0000083 від 16.01.2020:
-Справа №757/9244/20-к від 28.02.2020 суддя ОСОБА_6 ухвала про надання дозволу про проведення обшуку за місцем роботи АДРЕСА_1 від 16.01.2020 (задоволено) (узаконення проведення обшуку)
-Справа №757/9269/20-к від 28.02.2020 суддя ОСОБА_6 ухвала про надання дозволу про проведення обшуку автомобіля по к/п №0000083 від 16.01.2020 (задоволено) (узаконення проведення обшуку).
Захисник ОСОБА_5 клопотання обвинуваченого підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор заперечував проти клопотання обвинуваченого про тимчасовий доступ до речей та документів у приміщенні Печерського районного суду м. Києва.

Вислухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ч. 1 ст. 333 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Згідно зі ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 333 КПК України під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування.

Крім того, у відповідності до положень ч.2 ст.93 КПК України, сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів, перевірок; ініціювання проведення слідчий (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 86, частин 2 та 3 ст. 93 КПК України, ч. 1 ст. 160 КПК України, вказує на те, що застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч. 7 ст. 163 КПК України) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо: 1) особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи; 2) речі та документи згідно зі ст. 162 КПК України містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК України.

П. 15 ч.1 ст.7 КПК України встановлює, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в подані ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

У відповідності до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Отже, кримінальний процесуальний закон покладає обов`язок обґрунтовувати наявність передбачених законом підстав для надання тимчасового доступу до речей та документів на особу, яка звертається з відповідним клопотанням, та лише за одночасної наявності трьох вказаних підстав суд може постановити відповідне рішення про надання доступу.

Згідно ч. 6 ст. 163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

За умовами ж ч. 1 ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд встановлюють наявність або відсутність фактів, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В той же час, у взаємозв`язку ст.ст. 91, 92 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні правопорушення, вид і розмір шкоди, тощо, а обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора, а у відповідних випадках на потерпілого.

З огляду на викладене, відомості, які просить за цим клопотанням обвинувачений ОСОБА_3 отримати в порядку тимчасового доступу до матеріалів клопотання про проведення обшуку, не є доказами в розумінні вимог ст.84, 91,92 КПК України, а тому підстав для надання такого тимчасового доступу до таких відомостей в порядку вимог ст.160,163 КПК України суд не вбачає.

Окрім цього, суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_3 не доведено наявність сукупності передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для задоволення його клопотання.
Керуючись ст.ст. 110, 159, 163, 369, 371, 372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
В клопотанні ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до оригіналів документів справ Печерського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні № 0000083 від 16.01.2020: справа №757/9244/20-к від 28.02.2020 суддя ОСОБА_6 , справа №757/9269/20-к від 28.02.2020 суддя ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала набирає чинності негайно і оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
Суддя:

06.07.2021