ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/896/21
Провадження № 1-кс/210/435/21

"16" лютого 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного, - адвоката: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, винесене по кримінальному провадженню №0000111 від 15 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.259 ч.1 КК України, слідчим СВ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (Відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області) старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , та погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, інваліда 2-ї групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:

16.02.2021 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся слідчий СВ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (Відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області) старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні слідчого відділення Металургійного ВП КВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 від 15.02.2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.259 ч.1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.02.2021 року, у вечірній час доби, ОСОБА_5 перебував за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де у останнього раптово виник злочинний умисел на здійснення завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, посягаючи на громадську безпеку, що гарантує спокій громадян та пошкодження об`єктів власності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що відомості щодо підготовки вибуху, не відповідають дійсності, усвідомлюючи протиправність своїх дій 15.02.2021 року, о 20 годині 26 хвилин, перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, зі свого мобільного телефону марки «Nokia», ІМЕІ: НОМЕР_1 , в якому знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номером абонента: НОМЕР_2 розуміючи, що таке повідомлення породить паніку, страх серед населення та порушить громадську безпеку, здійснив телефонний дзвінок до оператора на лінії екстреного виклику « НОМЕР_3 », та повідомив диспетчеру поліції завідомо неправдиву інформацію, про підготовку вибуху через замінування, з метою підірвати квартиру, де проживають батьки Президента України, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , який загрожує загибеллю людей та іншим тяжким наслідкам, з мотивів особистої неприязні, яка ґрунтується на обуреності, щодо його маленької пенсії до Президента України та Верховної ради України.

Після вказаного повідомлення, було здійснено огляд місця події, з метою перевірки наявності вибухових пристроїв, на місце події, а саме будинку АДРЕСА_4 , куди виїжджала слідча-оперативна група та знешкодження вибухових пристроїв сектору вибухотехнічної служби при ГУНП в Дніпропетровській області. Під час проведеного обстеження вищевказаного будинку та прилеглої території за вказаною адресою жодних вибухонебезпечних речовин, предметів чи пристроїв виявлено не було, тим самим повідомлення ОСОБА_5 про підготовку вибуху є завідомо неправдиве, що призвело до безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.259 ч.1 КК України, за ознаками завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

В ході досудового розслідування на думку слідства зібрано сукупність належних і достатніх доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що є підставою для обґрунтованої підозри.

Викладені у клопотанні обставини злочинної діяльності ОСОБА_5 мають правову кваліфікацію кримінального правопорушення, передбачену ст.259 ч.1 КК України, за ознаками завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, що за класифікацією кримінальних правопорушень є тяжким та санкція у разі притягнення винного до кримінальної відповідальності законодавець встановив позбавлення волі строком від двох до шести років. На підставі чого, виявивши злочинні дії ОСОБА_5 пов`язані із порушенням пов`язаним у сфері громадської безпеки та необхідності у подальшому притягнення його до кримінальної відповідальності й не надання можливості її уникнення, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на думку слідства є доцільним та обґрунтованим.

Обставинами, що підтверджують наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду підозрюваного ОСОБА_5 , є те, що останній вчинив кримінальне правопорушення у сфері громадської безпеки, передбачене ст.259 ч.1 КК України, яке згідно ст.12 ч.4 КК України відноситься до категорії тяжких, санкція якої передбачає позбавлення волі на строк від двох до шести років, що збільшує ризик втечі настільки, що в подальшому його неможливо буде відвернути, не взявши особу під варту. Підозрюваний не одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб не має, офіційно не працює, тобто не має належних та постійних засобів для існування. Підозрюваний достовірно розуміючи, що він в подальшому буде притягнутий до кримінальної відповідальності та розуміючи невідворотність у подальшому відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, може вчинити дії, пов`язані із переховуванням від органів досудового розслідування та/або суду, й задля забезпечення стороною органу досудового розслідування виконання завдання кримінального провадження відповідно ст.2 КПК України - не можна легковажно довіритися ОСОБА_5 про його подальшу сумлінну поведінку та обіцянок про недопущення дій пов`язаних із переховуванням від органів досудового розслідування та/або суду. В свою чергу втеча підозрюваного ОСОБА_5 зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому розслідуванню всіх обставин кримінального провадження та подальшому його судовому розгляді у розумні строки, відповідно кримінально-процесуального законодавства. Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування, слідство вважає такі дії цілком вірогідними. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляд його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу на думку слідства вбачається обґрунтованим.

Обставинами, що підтверджують наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, є те, що ОСОБА_5 схильний вчиняти й інші кримінальні правопорушення.

В ході досудового розслідування не встановлено наявності у підозрюваного ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків, не надходили ніякі заяви та клопотання, щодо ствердження таких обставин. Зі слів ОСОБА_5 , він проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Щодо наявності факту працевлаштування або навчання, стороною захисту не підтверджено, маючи право передбачене ст.42 ч.3 КПК України. Даних про обмеження права стороні захисту в наданні таких доказів в ході досудового розслідування не встановлено.

Отже за таких обставин на підставі наявних ризиків застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Крім того, враховуючи майновий стан ОСОБА_5 , а також беручи до уваги наявність вищевказаних ризиків, є об`єктивні підстави вважати, що для забезпечення підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі внесення застави, необхідно визначити максимальний розмір застави, передбачений п.2 ч.5 ст.182 КПК України для підозрюваних у вчиненні тяжких злочинів, а саме - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні слідчий СВ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (Відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області) старший лейтенант поліції ОСОБА_4 підтримав клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 , та його захисник, адвокат ОСОБА_6 , кожен окремо проти клопотання слідчого заперечували. Вказували, що ніяких погроз зі сторони ОСОБА_5 на адресу третіх осіб не надходило. Крім того, посилались на відсутність ризиків, визначених ст.177 КПК України, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт. Також просили врахувати, що підозрюваний є інвалідом 2-ї групи.

Прокурор, мотивуючи доцільність задоволення клопотання слідчого, зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення котрого законом передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі строком до 06 років, офіційно не працевлаштований, таким чином, не має засобів для існування, не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, зі слів останнього, раніше не судимий, не має міцних соціальних зв`язків, тобто, в сукупності його поведінка дає підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватись від слідства, а у подальшому і від суду. Також зазначає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, і відповідає меті такого заходу. Також просив врахувати суспільний інтерес даної справи.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали провадження додані до клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Відповідно до ст.194 ч.1 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час проведення досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Відповідно до вимог ст.184 ч.1 п.4 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на слідчого покладається обов`язок запобігання можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги ст.5 п.п.3, 4 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В силу ст.183 ч.2 п.4 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При обранні даного запобіжного заходу, суддею було також оцінено в сукупності такі обставини: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків підозрюваного; відсутність у підозрюваного офіційного місця роботи, утриманців; його репутація та майновий стан. Також судом досліджено докази, надані в обґрунтування заявленого клопотання.

Враховуючи те, що в діях підозрюваного ОСОБА_5 вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.259 ч.1 КК України, який є тяжким злочином, прокурором доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, достатні підстави вважати, що у діях та поведінці підозрюваного існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від слідства, а в подальшому і від суду, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останнього, який офіційно не працевлаштований, не має засобів для існування, зі слів раніше не судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, є інвалідом 2-ї групи, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, переховуватися від слідства, суд вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також судом враховано міцність соціальних в`язків підозрюваного, характеризуючі дані підозрюваного, його стан здоров`я, та суспільний резонанс справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

На підставі викладеного, беручи до уваги що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити.

Відповідно до ст.183 ч.3 КПК України, при постановленні ухвали слідчий суддя визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваного обов`язків, передбачених КПК України, в межах передбачених ст.182 ч.5 КПК України. В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Відповідно до ст.202 ч.4 КПК України, підозрюваний звільняється з під варти після внесення застави, визначеної в ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Застосовуючи до ОСОБА_5 заставу, суд виходить із того, що вчинений ним злочин не підпадає під критерії, зазначені ст.183 ч.4 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Винесене по кримінальному провадженню №0000111 від 15 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.259 ч.1 КК України, слідчим СВ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (Відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області) старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , та погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто починаючи з 15 лютого 2021 року до 15 квітня 2021 року включно.

Розмір застави визначити у межах 40-ка розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90 800,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджують внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з під варти, у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів, тобто до 15 квітня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1