Справа № 761/4948/21
Провадження № 1-кс/761/3713/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 211 000 000 000 80 від 04.02.2021, у якому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ізмаїл Одеської області, громадянин України, українець, з середньою-спеціальною освітою, який перебуває у зареєстрованому шлюбі, має неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,
підозрюється за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 369 КК України,

у с т а н о в и в :
У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 05.02.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 369 КК України, відповідно до якої останній не пізніше 04.02.2021 у невстановленої особи придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP. Після цього ОСОБА_4 04.02.2021 незаконно перевозив з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, в особливо великих розмірах, однак був затриманий працівниками поліції.

Крім цього, 04.02.2021 під час зупинки та огляду працівниками патрульної поліції автомобіля «Honda», реєстаційний номер НОМЕР_1 , під керуванням підозрюваного ОСОБА_4 , у останнього винник злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди працівнику поліції за припинення останнім проведення поверхневої перевірки його автомобіля та надання йому можливості залишити місце зупинки.

Реалізовуючи задумане, ОСОБА_4 запропонував працівнику поліції припинити подальше проведення поверхневої перевірки його автомобіля, за що він передасть працівнику поліції 8000 грн.

На думку слідчого, існують ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні з підстав, які у ньому зазначені.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність ризиків та необґрунтованість підозри щодо його підзахисного.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши надані учасниками судового засідання матеріали, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
- чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
- чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
- чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський Суд наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка, виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Крім того Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже на початковій стадії розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_4 ознак інкримінованих злочинів.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що такі дії цілком вірогідні з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «В. проти Швейцарії» зауважив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Характер інкримінованих підозрюваному злочинів, пов`язаних, зокрема з обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, а також з пропозицією неправомірної вигоди службовій особі з метою уникнення кримінальної відповідальності за виявлену під час огляду автомобіля підозрюваного особливо небезпечної психотропної речовини, свідчить про ймовірність свідомої непроцесуальної поведінки ОСОБА_4 .
Слідчий суддя вважає, що наявність у підозрюваного родини та міцних соціальних зв`язків, хоча і мінімізує певним чином ризик переховування від слідства та суду, однак повністю його не виключає.
Також вагомим є наведений стороною обвинувачення ризик того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, може здійснювати незаконний вплив на свідків та інших осіб, причетних до вчинення інкримінованих йому злочинів та перешкоджати встановленню їх місця знаходження.

Ризик можливого продовження підозрюваним інкримінованого злочину за ч. 3 ст. 307 КК України, або ж вчинення іншого кримінального правопорушення також ґрунтується на матеріалах клопотання, оскільки обсяг вилученої у ОСОБА_4 особливо небезпечної психотропної речовини, дає обґрунтовані підстави для висновку про здійснення злочинної діяльності з метою отримання прибутку, тобто не виключено, що збут заборонених речовин був єдиними джерелом доходу підозрюваного.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

У силу ст.178 КПК слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому діянь.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки.

Санкція ч.3 ст. 307 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачає позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При цьому відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК слідчий суддя вважає за можливе при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є особливо тяжким злочином у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою визначити по 04 березня 2021 року включно.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1