ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/5308/18 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/185/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 січня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Харкова, з середньою освітою, яка працює медичною сестрою ХМП № 19, одружена, має на утриманні двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винною та засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 грн.

Цим же вироком цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задоволено частково.

Постановлено стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Згідно вироку, ОСОБА_8 , визнана винною в тому, що вона приблизно о 22:00 год. 23.05.2018 року, перебуваючи на території кафе «Салюте», яке розташоване за адресою: м. Харків, пр.-т. Героїв Сталінграда, буд. 17, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , яка також знаходилась на території вказаного кафе, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, знаходячись за спиною потерпілої, яка сиділа у кріслі, лівою рукою схопила її за волосся та потягнула на себе, від чого остання впала на підлогу разом з кріслом. Після чого, обійшовши крісло з правої сторони, та опинившись обличчям до потерпілої, яка у цей час лежала на землі на спині, ОСОБА_8 правою рукою схопила потерпілу за праве плече, чим спричинила останній садна в правій надключичній ділянці, які за ступенем тяжкості належать до легкого тілесного ушкодження. Після цього, дочекавшись моменту, коли потерпіла встала з підлоги та стояла до ОСОБА_8 спиною, кулаком правої руки завдала удар у ділянку правої лопатки потерпілої, чим спричинила синці в ділянці проекції зовнішнього краю правої лопатки, які за ступенем тяжкості належать до легкого тілесного ушкодження.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_7 просить змінити вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 січня 2019 року стосовно ОСОБА_8 в частині відшкодування шкоди, задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_8 суму моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. та судові витрати (надання правової допомоги) у розмірі 8 000 грн. В обґрунтування посилається на те, що суд не в повній мірі врахував те, що в результаті протиправних дій ОСОБА_8 їй було спричинено моральну шкоду, яка виразилась у завданні фізичного болю та душевних страждань. Також зазначає, що до суду першої інстанції вона надавала договір про надання правової допомоги та 2 квитанції на загальну суму 8000 грн., у зв`язку з чим на думку апелянта, суд безпідставно відмовив в задоволенні позовної заяви в цій частині.

Водночас апелянт вказує, що суд першої інстанції при ухвалені вироку не врахував обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав вирок суду законним, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи вирок в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів не погоджується з апеляційними доводами потерпілої ОСОБА_7 щодо незаконності оскаржуваного судового рішення в частині вирішення цивільного позову, з огляду на наступне.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000 грн. був задоволений частково та постановлено стягнути з обвинуваченої ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди від 31 березня 1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Виходячи з принципів виваженості, розумності та справедливості, суд першої інстанції врахувавши всі моральні страждання, які перенесла потерпіла, зокрема, тяжкість тілесних ушкоджень та ступень порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілої, які не є значними та обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення вимог потерпілої.

Поряд з цим, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено потерпілій в задоволенні стягнення судових витрат на оплату праці адвоката в розмірі 8000 грн., оскільки такі витрати є предметом доказування у справі і повинні бути підтверджені документами. Як вбачається з матеріалів провадження, потерпіла в обгрунтування цивільного позову в цій частині надала копії квитанцій від 27.07.2018р. та від 15.08.2018р.(а.с.78). Зазначені копії належним чином не завірені, оригіналів документів суду не надано. Окрім того, жодних реквізитів щодо надання послуг в даному кримінальному провадженні та відміток про оплату не містять, інших підтверджуючих документів суду першої інстанції не надано.

При цьому, жодних доказів на підтвердження своїх вимог потерпілою не надано й апеляційному суду.

Таким чином підстав для задоволення апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.

В той же час під час апеляційного розгляду встановлено, що на момент розгляду апеляційної скарги, відповідно до ст.49 КК України, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 за ч.1 ст. 125 КК України.

При цьому обвинувачена ОСОБА_8 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги, в телефонограмах на адресу апеляційного суду просила проводити судове засіданя за її відсутності. Обвинуваченою не ставилось перед апеляційним судом питанн щодо застосування до неї положень ст. 49 КК України та звільнення її від кримінальної відповідальності у зв*язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

З огляду на це колегія суддів вважає необхідним звільнити ОСОБА_8 від покарання на підставі ч.5 ст. 74 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, ст.49, ч.5 ст.74 КК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 січня 2019 року у відношенні ОСОБА_8 змінити.

На підставі ч.5 ст.74 КК України та п.1 ч.1 ст.49 КК України звільнити ОСОБА_8 від покарання, призначеного вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 січня 2019 року у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: