Справа № 405/5841/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання заступника начальника слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 22.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про арешт майна,-

встановив :

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, що належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме 1/2 частину об`єкту житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження вказаним майном.
В обґрунтування клопотання вказав, що слідчим відділом УСБУ в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000011 від 22.02.2021 за підозрою громадянина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 проходить військову службу на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «підполковник».
Відповідно до вимог статей 8, 19, 68 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно з положеннями статей 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», військовим посадовим особам Збройних Сил України забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.
Статтями 6, 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством. На військових посадових осіб поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».
Відповідно до вимог статей 11, 16, 58, 59, 101, 102 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, підполковник ОСОБА_5 у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України та іншими нормативно-правовими актами України, несе повну та одноособову відповідальність за роботу з особовим складом, дотримання підпорядкованим особовим складом законності, правопорядку та дисципліни, запобігання правопорушенням та корупційним проявам серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини, здійснювати управління військкоматом.
Пунктами 1, 3, 8, 9, 11, 15 «Положення про військові комісаріати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 № 389, визначено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає за оформлення військовозобов`язаним відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період, ведення їх спеціального обліку, організацію контролю за ходом оповіщення на території відповідальності та вручення військовозобов`язаним персональних повісток, ведення військового обліку військовозобов`язаних, у тому числі резервістів, проведення з визначеною періодичністю медичних оглядів військово-лікарськими комісіями військовозобов`язаних і резервістів, управління проведенням мобілізації людських і транспортних ресурсів, здійснює контроль за веденням військового обліку військовозобов`язаних та правомірністю видачі громадянам документів військового обліку.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», військові комісаріати є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, а відтак військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України, ст. 6 Закону України «Про державну службу», являється службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Таким чином, підполковник ОСОБА_5 являється військовою службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави та постійно виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції.
Крім того, ОСОБА_5 є суб`єктом, на якого, відповідно до підпункту «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», поширюється дія вказаного Закону.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», неправомірна вигода це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.
Нормами ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особам, зазначеним у частині першій ст. 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.
Положеннями ст. ст. 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вимоги для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.
Нехтуючи вищезазначеними нормами чинного законодавства, а також нівелюючи основні засади державної служби в Україні, ОСОБА_5 , будучи військовою службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави та постійно виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, вчинив кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності за наступних обставин.
Так, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом отримання неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення дій з використанням наданої йому влади та службового становища, а також бажаючи уникнути відповідальності за це, ОСОБА_5 , у невстановлений період часу за невстановлених обставин вступив у змову з мешканцями м.Кропивницький ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якої останні взяли на себе зобов`язання за винагороду у сприянні ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, шляхом підшукання осіб з числа військовозобов`язаних, які бажають незаконно ухилитись від проходження військової служби та надати за це неправомірну винагороду. При цьому, з метою конспірації, такі особи мали надавати неправомірну вигоду та особисті документи ОСОБА_6 або ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 , в свою чергу, використовуючи свою владу та службове становище незаконно оформлювати таким особам тимчасові посвідчення військовозобов`язаного із відміткою про непридатність до військової служби. При цьому, в разі перебування військовозобов`язаних на обліках територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки інших районів, ОСОБА_5 , використовуючи своє службове становище, організовував передачу їх особових справ на облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Незаконно оформленні тимчасові посвідчення військовозобов`язаного із відміткою про непридатність до військової служби ОСОБА_5 передавав військовозобов`язаним через ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що мало унеможливити ідентифікувати його як службову особу, яка отримує неправомірну вигоду.
Так досудовим розслідуванням встановлено, що за сприяння ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . ОСОБА_5 за неправомірну вигоду особисто безпідставно оформив тимчасові посвідчення військовозобов`язаних наступним громадянам, які медичні комісії не проходили та фактично до військкоматів не прибували:
1) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 15.07.2021 отримав від ОСОБА_6 за суму 2200 доларів США тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 без дати, за підписом ОСОБА_8 ;
2) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , взимку 2020 року отримав від ОСОБА_6 за суму 1700 доларів США тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 14.09.2020 за підписом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_10 ;
3) ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в березні 2021 року за суму 1500 доларів США отримав від ОСОБА_4 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_3 від 18.08.2020 за підписом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_10 .
Відповідно до висновку експерта від 03.08.2021 № 23 проведеної судово-почеркознавчої експертизи вищевказаних документів:
1. Підписи в графах:
-«підполковник», в тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного серії НОМЕР_3 , від 18.08.2020 року, на ім`я ОСОБА_11 ;
-«підполковник», в тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 14.09.2020 року, на ім`я ОСОБА_9 ;
виконані ОСОБА_5 .
2. Підпис в графі «військове звання, підпис, ініціали та прізвище», в тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_7 , виконаний ОСОБА_5 .
3. Рукописний текст в тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_7 , виконаний ОСОБА_5 .
Допитані як свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_11 показали, що з метою ухилення від призову на військову службу, передавали грошові кошти в доларах США як неправомірну вигоду ОСОБА_6 та ОСОБА_4 відповідно. При цьому будь-яких медичних оглядів чи медичних комісій не проходили, до військових комісаріатів не прибували. ОСОБА_9 отримав тимчасове посвідчення від ОСОБА_6 взимку 2020 року. Тимчасове посвідчення ОСОБА_11 . ОСОБА_4 привіз особисто до місця роботи його матері в березні 2021 року.
ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів передав 2200 доларів США 23.03.2021 ОСОБА_4 , а отримав тимчасове посвідчення військовозобов`язаного 15.07.2021. Вказане підтверджується легалізованими протоколами НСРД.
15.07.2021 в рамках кримінального провадження №0000011 від 22.02.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонера. ОСОБА_4 підозрюється в тому, що за незаконну винагороду в сумі 100 (сто) доларів США сприяв військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , який є службовою особою, яка займає відповідальне становище, у одержані неправомірної вигоди в сумі 2000 доларів США, за вчинення в інтересах ОСОБА_7 дій незаконного звільнення останнього від проходження військової служби в мирний час, з використанням наданої тому влади та службового становища.
16.07.2021 за результатами розгляду клопотання слідчого про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою, Ленінським райсудом м. Кіровограда останньому обрано запобіжний захід, у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав, нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_4 , та ОСОБА_12 , розмір часток 1/2.
З огляду на вищевикладене, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , а саме на 1/2 частину вказаного житлового будинку.
З посиланням на викладені обставини вказується на наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання.
Слідчий на розгляд клопотання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, просив клопотання задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у клопотанні.
Відповідно до частини першої статті 172 Кримінального процесуального кодексу України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до частини другої цієї статті клопотання може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їхніх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення підозрюваної, оскільки у разі повідомлення останньої про розгляд даного клопотання є ризик, що майно, на яке планується накласти арешт, може бути непоправно втрачене, та на підставі наявних матеріалів представлених слідчому судді стороною кримінального провадження.
Дослідивши надані стороною кримінального провадження матеріали, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого і застосування арешту на майно.

Встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000011 від 22.02.2021 за підозрою громадянина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.
15.07.2021 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема, є арешт майна.
Віповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1)збереження речових доказів;
2)спеціальної конфіскації;
3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення ( цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Надані слідчому судді матеріали свідчать, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, якою передбачено покарання у вигляді конфіскації майна ( п.3 ч.2 ст.170 КПК України).
Встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав, нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_4 , та ОСОБА_12 , розмір часток 1/2.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення можливої конфіскації майна, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Керуючись ст.ст. 170- 173, 175 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

клопотання заступника начальника слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 22.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме 1/2 частину об`єкту житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 .
Заборонити розпорядження вказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_13