Справа №589/2679/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/231/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - рішення слідчого про закриття кримінального провадження
УХВАЛА
Іменем України

02 серпня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 589/2679/20 за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 березня 2021 року, якою було відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 на постанову слідчого СВ Шосткинського ГУНП України від 24 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000836 за ч. 2 ст. 286 КК України,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу та направити для подальшого здійснення досудового розслідування, оскільки слідчий суддя не приділив належної уваги тому факту, що слідчим всіх необхідних заходів вжито не було, не здобуто жодної відеофіксації подій, зокрема, як у водія ОСОБА_11 , так і у водія ОСОБА_12 (MAN) або ж з камер відеоспостереження магазинів чи будівель, що знаходилися поруч. Оскільки експертом було встановлено невідповідність дій водія ОСОБА_11 вимогам п. 2.3 «а», 12.3, 31.1 ПДР, тому необхідно було провести додаткову автотехнічну експертизу. Слідчим не було призначено по справі транспортно-трасологічну експертизу для вирішення точного положення пішохода відносно автомобіля в момент наїзду. Крім того, необхідно призначити повторно судову автотехнічну експертизу в іншій експертній установі для визначення моменту виникнення небезпеки для руху водієві в момент виявлення потерпілого на проїзній частині. Не було повідомлено потерпілого належним чином про призначення у кримінальному провадження судової автотехнічної експертизи та з її висновками, а саму постанову про закриття кримінального провадження взагалі в установленому законом порядку не було надіслана останньому.

06 січня 2021 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшла скарга представника потерпілого ОСОБА_10 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000836 від 10 серпня 2020 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 286 КК, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК.

Ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 березня 2021 року було відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_10 на постанову слідчого СВ Шосткинського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_13 від 24 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000836 за ч. 2 ст. 286 КК, оскільки слідчим було вжито всіх процесуальних заходів, здобуто всі можливі докази, які могли бути досліджені в цьому провадженні, а тому вважав постанову слідчого обґрунтованою.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи представника потерпілого ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_14 , які підтримали свою апеляційну скаргу та просили скасувати ухвалу суду, доводи прокурора ОСОБА_9 про залишення ухвали слідчого суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Відповідно ч. 1 ст. 8 КПК, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а згідно ч. 2 і 6 ст. 9 цього Кодексу прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. У випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Прокурор, слідчий зобов?язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила (ст. 25 КПК). Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень (ч. 1-4 ст.28 КПК).

В провадженні слідчого СВ Шосткинського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_13 перебувало кримінальне провадження № 0000836, внесене до ЄРДР 10 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК.

Постановою слідчого СВ Шосткинського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_13 від 24 листопада 2020 року кримінальне провадження № 0000836 від 10 серпня 2020 року закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Підставами для закриття кримінального провадження послугували дані отримані слідчим і які свідчили, що пішохід ОСОБА_14 своїми діями, що полягали в порушенні ПДР, створив небезпеку для руху водію автомобіля ОСОБА_11 , яка з технічної точки зору не мала можливості уникнути дорожньо-транспортної пригоди, а отже ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження з власної необережності, а тому в даній дорожній ситуації відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК.

Таким чином, під час досудового розслідування було встановлено, що 10 серпня 2020 року близько 14.15 год ОСОБА_11 , керуючи автомобілем «FIAT DOBLO» д. н. з. НОМЕР_1 , рухалась по вул. Чернігівській в м. Шостка, з боку вул. Горького, де в районі опори ЛЕМ № 3 допустила наїзд на пішохода ОСОБА_14 , який пересікав проїзну частину з боку правого узбіччя. Внаслідок ДТП останній отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Під час досудового розслідування слідчим було проведено огляд місця події, яким зафіксовано дорожню обстановку, осип скла, плями речовини бурого кольору на проїзній частині, розташування автомобіля автомобілем «FIAT DOBLO», вантажного автомобіля та сліди гальмування коліс даних т/з; допитано потерпілого ОСОБА_14 ; допитано свідків: ОСОБА_11 (особу, що керувала автомобілем, який скоїв наїзд на потерпілого), ОСОБА_12 (водій службового вантажного автомобіля «MAN TGX24440» д. н. з. НОМЕР_2 , який перебував у своєму автомобілі під час та на місці ДТП); проведено слідчі експерименти з потерпілим та водієм ОСОБА_11 ; отримано висновок судово-медичної експертизи № 171 від 18 вересня 2020 року, згідно якого ОСОБА_14 внаслідок ДТП отримав тяжкі тілесні ушкодження. В крові потерпілого при його надходженні до лікарні виявлений алкоголь в концентрації 2.8 ‰, що згідно загальноприйнятих таблиць відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння; отримано висновок експертизи технічного стану т/з № 19/119/9/1-328е від 30 вересня 2020 року, згідно якого в автомобілі несправностей рульового керування та ходової частини не виявлено. Виявлена несправність гальмівної системи у виді втрати працездатності робочих гальмівних механізмів задніх коліс у зв`язку зі зносом головних гумових манжетів головного робочого циліндра, яка виникла в процесі експлуатації автомобіля, що визначає час їх виникнення до дорожньо-транспортної пригоди; отримано висновок автотехнічної експертизи № 19/119/9/10-423е від 29 жовтня 2020 року, згідно якого в даній дорожній ситуації водій автомобіля повинен був діяти відповідно вимог п. 2.3 «а», 31.1, 12.3 ПДР. Водій автомобіля не мав технічної можливості уникнути ДТП. З технічної точки зору, в діях водія автомобіля вбачаються невідповідності вимогам п. 2.3 «а», 31.1 ПДР, які не знаходяться в причинному зв`язку з ДТП. В даній дорожній ситуації, пішохід своїми діями створив умови небезпечні для руху іншим учасникам дорожнього руху, зокрема, водію автомобіля «FIAT DOBLO», на які останній повинен був відповідним чином реагувати, що передбачено вимогами п. 12.3 ПДР. Крім того, згідно висновку в момент об`єктивної можливості виявити пішохода на проїзній частині (Sа=22.3-23.6 м), з відстанню необхідної для зупинки автомобіля при своєчасному реагуванні його водія на появу небезпеки для руху (Sз=30.6 м), встановлено, що водій автомобіля не мала технічну можливість зупинити керований т/з до місця наїзду, оскільки відстань, яка необхідна для зупинки автомобіля, більша за віддалення, на якому знаходився автомобіль в момент початку зміни напрямку ліворуч. Тобто водій автомобіля «FIAT DOBLO» не мала технічної можливості зупинити керований автомобіль до місця наїзду, шляхом своєчасного застосування гальмування. Згідно висновку експертизи, виходячи зі слідів гальмування, автомобіль «FIAT DOBLO» рухався зі швидкістю 38,5 км/год, однак для розрахунків використовувалась швидкість 48 км/год, отримана слідчим шляхом, тобто в будь-якому випадку водій автомобіля «FIAT DOBLO» рухалась з дотриманням швидкості руху, встановленої в населених пунктах.

Закриваючи кримінальне провадження, слідчий вказав на відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що результати кримінального провадження не відповідають критеріям всебічності, повноти і неупередженості.

Відповідно ст. 55 КПК, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а згідно ст. 56 КПК потерпілий, серед іншого, має право брати участь у слідчих діях, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, знайомитися з протоколами слідчих дій, отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення.

Згідно п. 2ч. 1 ст. 284 КПК слідчий, дізнавач, прокурор зобов?язані закрити кримінальне провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. При цьому ця підстава має стати результатом проведення «ефективного» досудового розслідуванням, тобто вичерпанням усіх можливих засобів для встановлення істини по кримінальному провадженню.

Зокрема, представник потерпілого ОСОБА_10 у своїй скарзі прямо вказував про те, що за результатами автотехнічної експертизи № 19/119/9/10-423е від 29 жовтня 2020 року було встановлено не відповідність дій ОСОБА_11 вимогам п. 2.3 «а», 31.1, 12.3 ПДР, однак жоден із пунктів не перебував у прямому причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП та наслідками, що настали та не з`ясовано чи не мав можливості водій уникнути ДТП шляхом об`їзду перешкоди. Крім того, зазначав про відсутність повідомлення потерпілого як про призначення експертизи, так і про її результати. Вказує і на те, що при закритті кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК необхідно в постанові слідчого вказати яке діяння мало місце та які ознаки в діях ОСОБА_11 були відсутні.

Однак органом досудового розслідування в порушення вимог КПК взагалі не було належним чином проінформовано потерпілого як про наміри, так і про результати слідчих дій. При цьому слідчим навіть не було перевірено можливість уникнення ДТП ОСОБА_11 і іншим шляхом ніж екстрене гальмування, це при тому, що водій ОСОБА_12 керуючи вантажним автомобілем застосував екстрене гальмування та уникнув наїзду на пішохода, зазначене є досить суттєвим.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ «розслідування повинно бути ефективним» і у справі «Аднаралов проти України» (Adnaralov v. Ukraine), заява № 10493/12) зазначив, що розслідування має бути ретельним. Це означає, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (також рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), п. 103 et seq.). Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 et seq., ECHR 1999-IV) та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14.12.2000). Будь-який недолік розслідування, що стає на заваді встановленню причин та винних осіб, є загрозою недотримання цього стандарту.

Оскільки будь-яке закриття кримінального провадження має відбуватися за результатами ретельного досудового розслідування, тобто такого розслідування, що перевірило та підтвердило або спростувало усі факти і доводи особи, яка звернулася із заявою про вчинення відносно неї кримінального правопорушення (зокрема, чи використала ОСОБА_11 всі засоби аби уникнути ДТП, чи є у потерпілого певні зауваження до повноти слідчих дій та чи повністю його було ознайомлено з результатами таких), то рішення слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Розглянувши скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та відмовивши у її задоволенні, слідчий суддя суду першої інстанції також дійшов необґрунтованого висновку, оскільки слідчим не було вжито усіх можливих заходів щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 422 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 березня 2021 року, про відмову у задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_8 на постанову слідчого СВ Шосткинського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_13 від 24 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження скасувати у зв?язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу.

Скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 задовольнити.

Постанову слідчого СВ Шосткинського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_13 від 24 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000836 за ч. 2 ст. 286 КК України скасувати, а матеріали кримінального провадження направити прокурору для організації досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4