Справа № 577/2942/21
Провадження № 1-кс/577/995/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" червня 2021 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Конотоп клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Береза, Глухівського району, Сумської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 11.07.2014 року Конотопським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч. 3, 69, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; вирок переглянуто, згідно ухвали Конотопського міськрайонного суду від 26.02.2015 року скасовано іспитовий строк та направлений до місць відбування покарання, звільнився 24.02.2017 року по відбуттю строку покарання,

2) 13.02.2020 року Конотопським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч.2, 75 КК України до 1 року позбавлення волі із іспитовим строком 2 роки

який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

29.06.2021 року слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Клопотання обґрунтовує тим, що 05.06.2021 року близько 05 год. ОСОБА_6 прийшов до літнього майданчику, який розташований біля магазину «Вечірній» за адресою: м. Конотоп, вул. Свободи, 14, де підсів за столик до раніше незнайомих ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та невстановленої досудовим розслідуванням особи, з якими став розпивати спритні напої.

Близько 7 год., сп`янівши, ОСОБА_6 помітив у ОСОБА_8 мобільний телефон, яким вирішив протиправно заволодіти шляхом вчинення розбійного нападу із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи.

Реалізуючи зазначений злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно, цілеспрямовано з корисливих мотивів з метою власного збагачення, підійшов до ОСОБА_8 , який в цей час сидів за столиком, та, користуючись його станом алкогольного сп`яніння, через який він не був спроможний здійснювати активний опір, наказав віддати мобільний телефон. Після цього ОСОБА_6 з метою примушування ОСОБА_8 до виконання своєї вимоги умисно наніс йому серію ударів долонею та кулаками в обличчя та по голові, завдавши потерпілому фізичного білю та спричинивши йому тілесні ушкодження: садно в ділянці лівого лобного бугра, садна на переніссі, садно в лівій щічній ділянці, садно під правим оком, синець навколо правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи №208 від 24.06.2021 року по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, а також крайовий перелом кісток носу з діастазом уламків 2 мм, який згідно Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, так як для зрощення перелому кісток носу необхідно час більше 6 але менше 21 дня, відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Наносячи удари ОСОБА_8 , ОСОБА_9 продовжував висловлювати вимогу віддати мобільний телефон.

Зазнавши вказаного фізичного насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, ОСОБА_8 , будучи не здатний перешкоджати ОСОБА_6 у здійсненні його протиправних дій, а також розуміючи, що присутні поряд ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа через стан алкогольного сп`яніння також не взмозі завадити останньому, побоюючись за своє життя та здоров`я, змушений був віддати ОСОБА_6 свій мобільний телефон марки «Nokia 1 (TA-1060)», вартістю 660 грн., разом із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ-Україна», вартістю 100 грн., яким останній заволодів та з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

Пізніше ОСОБА_6 розпорядився чужим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 760 грн.

За вказаним фактом 05.06.2021 року СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000395 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який 29.06.2021 року перекваліфіковано на ч. 1 ст. 187 КК України.

29.06.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 187 КК України.

Обгрунтованість підозри доводиться рядом доказів, зібраних під час досудового розслідування, зокрема показами самого підозрюваного, який підтвердив факт вчинення злочину, показами потерпілого ОСОБА_8 , показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , відеозаписом з камери спостереження, встановленої поряд з магазином «Вечірній», іншими доказами.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені у п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду,перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Про існування зазначених ризиків свідчать такі обставин: ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який згідно санкції ч. 1 ст. 187 КК України йому загрожує суворе покарання у випадку доведеності його вини у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років. Тяжкість вчиненого злочину свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності ОСОБА_6 , а усвідомлення підозрюваним невідворотності покарання за вчинення цього злочину виключно у вигляді позбавлення волі дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку та підвищує ризик того, що він, перебуваючи на свободі, може вчиняти дії направлені на уникнення кримінального покарання шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.

За таких обставин, які є достатньо вагомими, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним у клопотанні ризикам, а тому до підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що виправдає потреби досудового розслідування та вказаний ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала і прохала його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_5 кожен окремо, проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечують, прохають обрати цілодобовий домашній арешт.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 29.06.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України ( а.с. 40-41).

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із вимогами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Як зазначено у ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Частина 2 статті 194 КПК України передбачає обов`язок слідчого судді постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст .187 КК України, яке є тяжким злочином, за ч.1 ст. 187 КК України законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років.

За змістом норм Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950) і виходячи з правової позиції Європейського суду з прав людини викладеної, зокрема, у рішеннях по справі "Броуган та інші проти Об"єднаного Королівства" від 29.11.1988 р. та "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 р. - сама по собі підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення не є підставою для її превентивного позбавлення волі.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри, найпереконливіші з яких: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 05.06.2021 року, протоколи допиту потерпілого від 05.06.2021 року, протокол огляду від 05.06.2021 року, протокол допиту підозрюваного від 29.06.2021 року, протоколи допитів свідків (а.с.6, 7-9, 10-11, 17-23, 46-47).

Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.

При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

Тому всі докази перевірялися лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків.

Слідчий суддя вважає доведеним прокурором, що існує ризик вчинити інші кримінальні правопорушення. Так, ОСОБА_6 ніде не працює та не має джерела доходів, інкримінований злочин підозрюваний вчинив під час перебування на іспитовому терміні. Разом з цим, наявність іншого ризику, зазначеного у клопотанні, лише декларується, але не доведена.

Так, підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не підтверджені жодним фактом. Посилання при цьому лише на тяжкість злочину та покарання за нього, є недостатнім обґрунтуванням вказаного ризику, оскільки підозрюваний в розшуку не перебував, даних про те що він вчиняє та може вчинити дії у відношенні свідків не надано.

Слідчим суддею враховано також, що ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.36); перебуває на обліку у лікаря нарколога з 04.12.2012 року (а.с. 23, 29), має постійне місце проживання та зареєстрований в АДРЕСА_2 ( а.с.35) а також визнання вини та намір сприяти розкриттю злочину (а.с 46-47).

Оцінивши все в сукупності, слідчий суддя вважає необхідним та доцільним, керуючись нормою ч.4 ст. 194 КПК України, обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід - домашній арешт, оскільки прокурором не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК, а саме, застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, тобто така заборона не передбачає примусової ізоляції підозрюваного від суспільства.

Тому, суд враховуючи дані про особу підозрюваного, вважає доцільним дозволити ОСОБА_6 покидати місце мешкання в період часу з 07:00 години до 18:00 години кожної доби з метою: необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливлювали безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваного у житлі, забезпечення побутових потреб, можливості працювати, що на думку суду буде достатнім для забезпечення дотримання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 197 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.187 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 18:00 год. по 07:00 год. наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) здати на зберігання до СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

4) носити електронні засоби контролю

5) утримуватись від спілкування у будь-якій формі з потерпілим та свідками по справі.

Строк дії ухвали встановити до 26 серпня 2021 року до 24 год. 00 хв.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що покладені на нього обов`язки застосовуються до 26 серпня 2021 року до 24 год. 00 хв. У разі необхідності зазначений строк може бути продовжений за клопотанням прокурора, в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію та обов`язки скасовуються.

Підозрюваному ОСОБА_6 під підпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ОСОБА_6 обов`язків, покладеним на нього у зв`язку із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, покласти на Конотопський РВП ГУНП в Сумській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом 5 днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 01 липня 2021 року о 13 годині 45 хвилин.

СуддяОСОБА_1