Справа № 758/4273/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2021 м. Київ
Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1 ,
за участі :
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000884 від 01.03.2017 та за №0002078 від 11.06.2019 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Веселе Олександрівського району Кіровоградської обл., громадянки України, українки, офіційно непрацевлаштованої, незаміжньої, на утриманні дітей не маючої, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимої:
29.01.2001 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
16.04.2002 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України шляхом приєднання невідбутої частини покарання із остаточним призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;
13.07.2010 Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, звільненої по відбуттю строку покарання;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, КК України,

В С Т А Н О В И В :

18.02.2017 приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебувала за адресою АДРЕСА_3 , разом із своєю наглядно знайомою ОСОБА_6 , у володінні якої перебувала жіноча сумка чорного кольору, всередині якої знаходились грошові кошти у сумі 5200 гривень та мобільний телефон марки «Samsung», модель «Galaxy Core», білого кольору. Під час розмови потерпіла ОСОБА_6 , самостійно та добровільно надала ОСОБА_4 в руки свою власну сумку та попросила дістати із неї цигарки. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення неналежного їй майна, що знаходилось у сумці.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , користуючись тим, що потерпіла не слідкує за її діями внаслідок перебування у стані алкогольного сп`яніння, переконавшись, що за її діями ніхто зі сторонніх не спостерігає, таємно від потерпілої ОСОБА_6 , дістала грошові кошти у сумі 5200 гривень та мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy Core», білого кольору, згідно висновку експерта № 260тв від 16.03.2017 вартістю 981,67 грн., які знаходились у сумці потерпілої ОСОБА_6 .
Після чого, ОСОБА_4 , повторно та таємно викравши вказане майно, зникла з місця вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 6181,67 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, здійснила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, 11.06.2019, приблизно о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на вулиці за адресою: м. Київ, проспект Правди, 3, в м. Києві, де на зупинці громадського транспорту познайомилась з ОСОБА_7 , звідки вони разом попрямували у бік проспекту Свободи у м. Києві. Під час спілкування з останньою у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите повторне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 11.06.2019 приблизно о 01 год. 50 хв. перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Правди, 6, знаходячись поряд з потерпілою, шляхом ривка відкрито вихватила у потерпілої ОСОБА_7 жіночу сумку, вартість якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи №26824/19-53 від 27.09.2019 становить 187,50 грн., в якій знаходились грошові кошти в сумі 58 грн. та інше майно, яке для потерпілої матеріальної цінності не становить.
Після чого ОСОБА_4 , не реагуючи на вимоги потерпілої ОСОБА_7 зупинитись та повернути речі, зникла з місця вчинення злочину та отримавши можливість, розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 245,50 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразились відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, здійснила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю, щиро розкаялась та розповіла про обставини скоєних злочинів так, як про них зазначено в обвинувальних актах. Зокрема, надала показання про те, що 18.02.2017 ввечері перебувала м. Київ по вул. Світлицького, з своєю знайомою ОСОБА_6 , яка передала їй сумку та попросила дістати із неї цигарки. Зазначила, що ОСОБА_6 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, тому вона дістала грошові кошти з сумки ОСОБА_6 та мобільний телефон. В подальшому повернула потерпілій мобільний телефон та частину коштів. Крім цього, обвинувачена ОСОБА_4 суду пояснила, що 11.06.2019, вночі перебувала на на проспекті Правди, 3, в м. Києві, де на зупинці громадського транспорту познайомилась з ОСОБА_7 , в якої з рук вихватила жіночу сумку.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб вчинених кримінальних правопорушень, вид і розмір шкоди, мотив і мету, форму вини за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, вину у вчиненому визнала повністю, щиро розкаялась, запевнила, що зробила для себе належні висновки.
Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви, згідно яких просили провести судовий розгляд без їх участі, зазначили, що обвинувачення підтримують в повному обсязі, цивільний позов заявляти наміру не мають, щодо покарання покладаються на розсуд суду.
З`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Суд, заслухавши обвинувачену ОСОБА_4 та дослідивши всі наявні матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що вина останньої у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме у вчиненні повторно таємного викрадення чужого майна (крадіжка), стосовно потерпілої ОСОБА_9 , та у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно стосовно потерпілої ОСОБА_7 , є доведеною поза розумним сумнівом.
Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, відкритому викраденні чужого майна (грабіж), здійсненого повторно, ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 186 КК України.
Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Крім цього, у рішенні «Ізмайлов проти Росії» Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, ступінь реалізації злочинного наміру, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щирому каятті.
Крім цього, суд бере до уваги характеризуючі дані обвинуваченої, а саме те, що вона раніше неодноразово судима, у неї наявне постійне місце реєстрації та проживання, де вона характеризується посередньо, спокою громадян та громадського порядку не порушує, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно непрацевлаштована, утриманців не має.
Враховуючи вищевикладене, думку потерпілих, викладені в письмових заявах, які в частині покарання поклалися на розсуд суду, вважаю за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій статей, якими визначена кримінальна відповідальність за інкриміновані останній кримінальні провопорушення, та, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів.
Суд вважає, що виправлення обвинуваченої є неможливим без реального відбування покарання.
Відтак, виходячи із принципів справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 65 КК України покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.
Також, обвинуваченій ОСОБА_4 слід зарахувати термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з огляду на наступне.
Так, частиною 5 ст. 72 КК України встановлено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
В той же час, відповідно до пункту 106 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 (справа № 663/537/17), якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Крім того, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Таким чином, керуючись положеннями ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відтак, з урахуванням того, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні вчинила кримінальне правопорушення до 20 червня 2017 року та утримувалась під вартою в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» з 20 вересня 2019 року, то попереднє ув`язнення останній слід зарахувати на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Крім цього, суд вважає за необхідне залишити без змін до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_4 ухвалою Подільського районного суду від 22.10.2020 року.
Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, арешт, накладений під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 14 червня 2019 року підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченої на користь держави.
На підставі ст. 70, 72 КК України, та керуючись ст. 100, 349, 367-368, 370-371, 373-376, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Зарахувати обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у в строк відбування покарання час її попереднього ув`язнення з 20 вересня 2019 до моменту набрання цим вироком законної сили року за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VІІІ), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання в порядку ст. 208 КПК України 11 червня 2019 року по 12 червня 2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту застосування запобіжного заходу ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва, а саме з 20 вересня 2019 року.
Обраний обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 14.06.2019 року на сумку чорного кольору вартістю 250 грн., яку поміщено до пакету №INZ4046128, гаманець, поміщений до пакету №ЕХРО125809, ланцюжок, поміщений до пакету №ЕХРО125827, які вилучені у ОСОБА_4 під час затримання у порядку ст. 208 КПК України, скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
мобільний телефон марки «Samsung» моделі « Duos Galaxy Core», IMEI 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який переданий на зберігання ОСОБА_6 на підставі розписки від 06.03.2017 року, залишити у власності ОСОБА_6 , як законного володільця;
сумку чорного кольору вартістю 250 грн., яку поміщено до пакету №INZ4046128, та яка належить потерпілій ОСОБА_7 , яку передано на зберігання до КЗРД Подільського УП ГУ НП в м. Києві, після набрання вироком законної сили передати належному володільцю ОСОБА_7 ;
гаманець, поміщений до пакету №ЕХРО125809, та ланцюжок, поміщений до пакету №ЕХРО125827, які належать потерпілій ОСОБА_7 та передані їй на зберігання на підставі розписки від 26.09.2019 року, залишити у власності ОСОБА_7 , як законного володільця;
грошові кошти в сумі 58 гривень; одна купюра номіналом у 50 гривень №СН6159939; купюра номіналом 1 гривня №ТД9413805; купюра номіналом 1 гривня №ІЖ2995509; купюра номіналом 1 гривня №30423236; купюра номіналом 2 гривні №СЖ4264734, дві монети номіналом 1 гривня, які поміщено до пакету №1330993, які передано на зберігання до КЗРД Подільського УП ГУ НП в м. Києві, залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Стягнути із обвинуваченої ОСОБА_4 судові витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи №260тв від 16.03.2017, що складає 263,88 грн. в дохід держави з відповідним призначенням платежу.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1