Справа № 274/1148/21 Провадження № 1-кс/0274/286/21
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
УХВАЛА

24.02.21 р. м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000041 від 19.02.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 Кримінального кодексу України клопотання старшого дізнавача СД Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 (далі Дізнавач), погоджене з прокурором Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач звернувся з клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно:

автомобіль марки ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстрований за ОСОБА_5 , та перебуває у користуванні ОСОБА_6 ;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні та було вилучено з метою збереження, щодо нього необхідно призначити експертизи.

Від ОСОБА_6 надійшло клопотання від 24.02.2021 р., у якому він просить відмовити у задоволенні клопотання Дізнавача, посилаючись на те, що за результатами експертизи будь-яких ознак невідповідності номеру кузова автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , реєстраційним даним не встановлено, ознак підробки, зміни чи пошкодження цього номеру не виявлено, бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 відповідає бланкам, які перебувають в офіційному обігу. Позбавлення його права користування автомобілем негативне вплине на можливість підтримувати соціальні зв`язки та забезпечувати побутові потреби. Перебування автомобіля на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів негативне вплине на технічний стан автомобіля. Перебування автомобіля у власника або володільця не позбавить Дізнавача можливості в подальшому проводити з ним слідчі дії.

Також Слідчим подано клопотання про поновлення строку для подачі клопотання про арешт майна.

Розглянувши клопотання про поновлення строку для подачі клопотання про арешт майна, слідчий суддя зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту клопотання та протоколу від 18.02.2021 р. огляду місця події, майно, на яке Дізнавач просить накласти арешт, було виявлено та вилучено 18.02.2021 р.

Зважаючи на зміст статей 167 та 168 Кримінального процесуального кодексу України, майно, на яке Дізнавач просить накласти арешт, є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до частини п`ятої статті 171 Кримінального процесуального кодексу України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дізнавач подав клопотання про арешт майна 22.01.2021 р., тобто з пропуском строку, визначеного частиною п`ятою статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно зі статтею 113 Кримінального процесуального кодексу України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Оскільки за своєю юридичною природою процесуальні дії або утримання від них виступають засобом реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників правовідносин, то й процесуальні строки поділяються на строки реалізації права та строки виконання обов`язку. Їх недотримання спричиняє різні правові наслідки.

Закінчення строків реалізації права призводить до втрати можливості з боку носія цього права ним скористатися. Саме строк реалізації права може бути поновлений у встановленому порядку з відновленням і втраченої у зв`язку із закінченням строку можливості реалізувати право.

Закінчення строку виконання обов`язку не спричиняє припинення останнього. Обов`язкова дія повинна бути виконана і після закінчення строку, крім випадків коли виконання обов`язку призведе до порушення процесуальних прав учасників провадження. Пропуск строку виконання обов`язку, на відміну від пропуску строку реалізації права, спричиняє застосування до осіб, що пропустили строк, дисциплінарних стягнень, якщо строк пропущений оперативним підрозділом, слідчим, прокурором, слідчим суддею або суддею, або заходів забезпечення кримінального провадження, якщо строк пропущений учасником кримінального провадження.

Таким чином строк, встановлений частиною п`ятою статті 171 Кримінального процесуального кодексу України (строк подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна), є строком виконання обов`язку, а отже не може бути поновленим, оскільки він носить виключно процедурний (організаційно-забезпечувальний) характер і норми Кримінального процесуального кодексу України не передбачають обов`язку слідчого судді відмовити у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно у зв`язку з недотриманням вказаного строку.

Приймаючи до уваги наведене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання Дізнавача про поновлення строку для подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Слідчим суддею з`ясовано, що відповідно до витягу від 20.02.2021 р. з Єдиного реєстру досудового розслідувань щодо кримінального провадження 0000041 від 19.02.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 Кримінального кодексу України, 18.02.2021 р. до Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення від судового експерта ОСОБА_7 про те, що при огляді авто ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_8 , виявлено знищення двигуна механічним способом в не заводських умовах.

Обставини, наведені у витязі, підтверджуються рапортом від 18.02.2021 р. старшого інспектора-чергового Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , протоколом від (день не вказаний).02.2021 р. допиту свідка ОСОБА_7 .

З протоколу від 18.02.2021 р. огляду місця події та інших доданих до клопотання документів вбачається, що під час проведення огляду на території біля ТСЦ 1842 за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Шкіряників, 14, виявлено та оглянуто автомобіль марки ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , які перебували у володінні ОСОБА_6 . Під час огляду двигуна даного автомобіля виявлено рельєфні символи " НОМЕР_3 ", поруч з якими розміщена ділянка, на якій виявлені сліди у вигляді пошкоджень. Вказаний транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 , вилучено до Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області.

З висновку експертного дослідження № 06/1842/1Д від 18.02.2021 р. випливає, що за результатами проведення на підставі заяви ОСОБА_6 експертного дослідження транспортного засобу судовим експертом ОСОБА_7 було виконано криміналістичне дослідження транспортного засобу і реєстраційних документів, що його супроводжують. За результатами дослідження зроблено такі висновки:

1) ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_4 наданого на дослідження транспортного засобу ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , не змінювався;

2) первинний ідентифікаційний номер двигуна легкового автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , знищений механічним способом.

3) бланк наданого на дослідження документа свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке видано 07.06.2016 р., відповідає бланкам, які знаходяться в офіційному обігу.

Пунктом 1 частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Частиною третьою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином частина майна, на яке Дізнавач просить накласти арешт, а саме автомобіль ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідає критеріям, передбаченим частиною першою статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки є достатньо підстав вважати, що він зберіг на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що є підставою для накладення на нього арешту з метою його збереження, у тому числі для проведення експертиз.

Разом з тим, інше майно, на яке Дізнавач просить накласти арешт, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 , не відповідає критеріям, передбаченим частиною першою статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, а тому підстави для накладення на нього арешту відсутні.

Вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя, зважаючи на зміст частин першої та другої статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, виходить з того, що Дізнавач довів необхідність арешту частини майна, а також те, що існує можливість приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження частини майна, існує правова підстава для арешту частини майна, частина майна може бути використана як доказ у кримінальному провадженні, обмеження права власності на частину майна буде розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження та не матиме значних негативних наслідків для третіх осіб.

Керуючись статями 98, 170 173, 175, 369 372 Кримінально-процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні клопотання старшого дізнавача СД Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про поновлення строку для подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна відмовити.

2. Клопотання старшого дізнавача СД Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

3. Накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_5 , та перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_6 .

4. В задоволенні іншої частини ухвали відмовити.

5. Виконання ухвали покласти на старшого дізнавача СД Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , зобов`язати останнього письмово проінформувати про її виконання заінтересованих осіб.

Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна (частина третя статті 173 Кримінального процесуального кодексу України).

Ухвала в частині накладення арешту виконується негайно.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1