Справа № 199/4295/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2021 року слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження №0000212, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2021 року до суду надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження №0000212, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням було встановлено, що 03.06.2021 до ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області повідомлення від судового експерта НДКЦ про те, що за адресою: м. Дніпро, проси. Слобожанський 31Д, під час перевірки т.з марки MERSEDES-BENZ VITO, д.н.з НОМЕР_1 ., було виявлено ознаки підробки. (ЖЕО №16149)

03.06.2021 в період часу з 14 годин 40 хвилин по 14 годин 55 хвилин, під час огляду проведеного за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 31Д було оглянуто та вилучено автомобіль марки MERSEDES-BENZ VITO, д.н.з НОМЕР_1 , та ключі від вказаного транспортного засобу.

03.06.2021 дізнавачем СД ВП №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було винесено постанову про призначення речовим доказом автомобіль марки MERSEDES-BENZ VITO, д.н.з НОМЕР_1 , та ключі від вказаного транспортного засобу.

В ході досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що автомобіль марки MERSEDES-BENZ VITO, д.н.з НОМЕР_1 , може бути використано як доказ вчинення кримінального правопорушення та є предметом кримінального правопорушення. Крім того, виникла необхідність в проведенні ряду експертиз, в тому числі відносно вказаного майна, а саме судово-трасологічної експертизи, проведення слідчих (розшукових) дій за відносно вище вказаного майна.

У судове засідання дізнавач не з`явилась, надала заяву, в якій підтримала заявлене клопотання та просила слухати справу у її відсутність.
Володылець майна до суду не з`явився.
Вивчивши подане клопотання та докази, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту на рухоме майно, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 03.06.2021 до ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області повідомлення від судового експерта НДКЦ про те, що за адресою: м. Дніпро, проси. Слобожанський 31Д, під час перевірки т.з марки MERSEDES-BENZ VITO, д.н.з НОМЕР_1 ., було виявлено ознаки підробки. (ЖЕО №16149). Згідно протоколу огляду місця події від 03.06.2021 року автомобіль та ключі від нього вилучені.

04.06.2021 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000212 з попередньою правовою кваліфікацією за ст.290 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Згідно до ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Cтаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою.

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть (EAST WEST ALLIANCE LIMITED v. UKRAINE, № 19336/04, § 166-168, ЄСПЛ, від 23 січня 2014 року).

Представник органу дізнання не довів суду, що саме позбавлення власника чи володільця майна права користуватись майном призведе до збереження речового доказу, та незастосування такого крайнього заходу, як арешт майна, приведе до його знищення чи приховування.

Крім того, відповідно до протоколу огляду місця події, автомобіль марки MERSEDES-BENZ VITO, д.н.з НОМЕР_1 було вилучено 03.06.2021 року, в той час як наступний робочий день є 04.06.2021 року, клопотання надійшло до суду поштою 10.06.2021 року, а отже дізнавачем пропущено строк для звернення з даним клопотанням. При цьому суд звертає увагу представника органу дізнання, що звернення з клопотанням про арешт майна поштою не передбачено законом, оскільки законом передбачені стислі строки розгляду клопотання та строки повернення вилученого майна володільцю чи власнику такого майна, що є забезпеченням їх прав на мирне володіння таким майном.

Таким чином, приходжу до висновку про необґрунтованість клопотання, а тому у клопотанні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження №0000212, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: