Ухвала

10 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 753/8631/19
провадження № 51- 3855 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 3 лютого 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 5 серпня 2021 року щодо ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001840,
встановив:
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушив питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 зазначеної статті.
У касаційній скарзі, зокрема, зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Вказаних приписів кримінального процесуального закону засуджений належним чином не виконав.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він уповноважений лише перевіряти правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, відтак не має повноважень перевіряти відповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту дослідження доказів судом першої інстанції.
Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги, вирок Дарницького районного суду м. Києва від 3 лютого 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 5 серпня 2021 року захисник ОСОБА_4 просить скасувати у зв`язку з істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 закрити на підставі передбаченій п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.
При цьому, вважаючи оскаржувані судові рішення такими, що ухвалені з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, захисник в обґрунтування своєї позиції, фактично виражає свою незгоду з наданою судами оцінкою доказам, зазначає про однобічність розгляду провадження та по суті заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, оскільки, на його думку, за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, суд не врахував докази, які свідчать про невинуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК.

Крім того, касаційна скарга захисника містить суперечності. Так, у мотивувальній частині касаційної скарги ОСОБА_4 заперечує винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, та вказує на відсутність складу кримінального правопорушення в його діях у зв`язку з чим просить закрити кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК. Разом з цим, вказує на невідповідність призначеного судом ОСОБА_5 за вказаний злочин покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, а саме в частині призначення останньому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк, що позбавляє можливості встановити дійсну позицію захисника щодо підстав оскарження судових рішень.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3