Справа № 199/3971/21
УХВАЛА

17.08.2021 року місто Дніпро
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження №0000319 від 19.04.2021 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою на 60 днів. Потерпілий підтримав клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_3 просив змінити раніше обраний запобіжний захід на домашній арешт, а його захисник ОСОБА_6 просила, щоб у разі вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу у виді триання під вартою, суд визначив розмір застави. Прокурор та потерпілий заперечували проти таких клопотань захисника та обвинуваченого.

Суд, вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на 60 днів, вважає клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За даним кримінальним провадженням суд враховує, що у відповідності до ч. 2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 стала наявність обґрунтованої підозри у можливої причетності до вчинення ним тяжкого злочину проти безпеки руху, а підставою для продовження дії запобіжного заходу є наявність обвинувального акта, відповідно до якого останній продовжує обвинувачуватися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, сп`яніння, що спричинило смерть потерпілої, за що законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.
Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке було ним вчинено через нетривалий час після відбуття ним покарання у виді позбавлення волі..
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (далі по тексту ЄСПЛ), вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що встановлення небезпеки перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя, слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, вимірюватись суворістю можливого покарання.
Також суд враховує існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор в своєму клопотанні, враховуючи ступень тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , дані про його особу обвинуваченого, який не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, а також враховує суспільну небезпеку інкримінованого кримінально протиправного діяння та його резонанс у суспільстві.
Все це, на думку суду, свідчить про те, що останній, усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, в разі визнання його винним, може переховуватись від суду, незаконно впливати на експертів, які ще судом не допитані, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Тому, суд приходить до висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Одночасно судом враховується практика Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Як встановлено з обвинувального акту, злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , призвів до тяжких наслідків у вигляді загибелі людини, вчинений в стані сильного алкогольного сп`яніння, після настання дорожньо-транспортної пригоди обвинувачений з місця події зник.
Враховуючи вищевикладене та вищенаведені обставини, які свідчать про наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_3 у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, тому не вбачає підстав для задоволення клопотань обвинуваченого та його захисника
Керуючись ст.ст. 110, 369, 371, 372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 15 жовтня 2021 року включно.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії ухвали.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суддя: