Провадження № 1-кс/522/1580/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю заявника ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням, у якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/20562/20, якою накладено арешт на автомобіль моделі «Renault», модель Laguna, 2006 р.в., державний номер НОМЕР_1 , ключі від нього, технічний паспорт на автомобіль та передати на відповідальне зберігання автомобіль, ключі від нього, технічний паспорт володільцю - ОСОБА_5 в порядку ст. 100 КПК України.

Заявник в судове засідання з`явився, підтримав клопотання, просив його задовольнити та показав, що 18.11.2020 при проведенні обшуку в квартирі за місцем мешкання його брата ОСОБА_6 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні № 0003263, вилучено його речі - ключ від автомобіля марки Рено Лагуна, технічний паспорт та автомобіль Рено Лагуна.

Зазначеним автомобілем він користується на законних підставах, а саме на підставі довіреності № 283 від 05.06.2020 р. від ЗАТ «ВОМИТА». До листопада 2020 року зазначений автомобіль передавав у користування своєму брату, для здійснення разових поїздок. Зазначене викликано тим, що останній хворіє тяжких захворюванням, потребує відвідування лікарів та забезпечує догляд за матір`ю.

Він не є будь-яким фігарантом в рамках досудового розслідування, проте його, як законного володільця позбавлено право користування автомобілем, який перебуває у невідомому йому місці з 18.11.2020 року.

Ухвалою слідчого судді Приморською районного суду м. Одеси у справі № 522/20562/20, провадження № 1-кс/522/14921/20 накладено арешт на вказане майно.

У зв`язку із цим, вважає, що у застосування арешту на автомобіль моделі «Рено Лагуна» реєстраційний номер НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , 2006 р.в., на теперішній час відпала потреба та арешт в частині автомобіля накладено необгрунтовано.

Він не був повідомлений про дату, місце та час розгляду клопотання про накладення арешту на майно. Про існування зазначеного клопотання та ухвали стало 11.02.2021 р. після звернення до адвоката ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів с показання, речові докази, документи, висновки експертів.
За вимогою ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Автомобіль не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберіг на собі будь-які сліди, не містить інших відомостей, які можуть бути використані в якості доказування провини підозрюваного, тобто не відповідає вимогам ст. 98 КПК України.
Згідно зч. 1 ст. 91 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
При цьому, даний захід забезпечення кримінального провадження може застосовуватися згідно з п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України лише у разі, якщо слідчий, прокурор доведе потреби досудового розслідування у такому ступені втручання у права особи розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Натомість, відсутні будь-які підстави вважати, що вказане майно підлягатиме спеціальній конфіскації, таке майно не відповідає будь-якій з ознак, зазначених у п. 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, оскільки заявник є власником майна.
Вказане свідчить про те, що арештоване майно не відповідає вимогам ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України, що в свою чергу свідчить про недоцільність його вилучення і відсутність підстав для його арешту.
Вилучені речі (автомобіль, технічний паспорт та ключ від нього) не відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме: не є підшуканим, не зберегли на собі будь-які сліди; 2) не призначались для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та /або матеріального забезпечення кримінального правопорушення; 3) не є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом. 4) не одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та не є доходом, одержаним від нього.
Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального провадження, у вигляді предметів, великих партій товарів, збереження яких через громіздкість або з інших причини неможливо без заявих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких спів мірні з їх вартості, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: 1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились.

Розглянувши клопотання, вислухавши заявника, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься змагальність сторін.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 р. № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» вказано наступне: «оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.

Частинами першою, другою та четвертою ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадку та в порядку, встановлених законом.

Згідно із абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Приймаючи до уваги те, що вилучене майно має значення речового доказу у провадженні та є предметом злочину, а також може носить у собі інформацію, яка є важливою для досудового розслідування, воно має бути арештованим.

Керуючись ст.ст. 173-174, 318-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.11.2020 року по справі № 522/20562/20, в частині арешту автомобіля моделі «Renault», модель Laguna, 2006 р.в., VF1BGEVB636748977, державний номер НОМЕР_1 , ключів від нього та технічного паспорту на автомобіль.

Передати на відповідальне зберігання автомобіль моделі «Renault», модель Laguna, 2006 р.в., VF1BGEVB636748977, державний номер НОМЕР_1 , ключі від нього, технічний паспорт володільцю - ОСОБА_8 в порядку ст. 100 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

22.02.2021