Справа № 344/4322/21
Провадження № 11-сс/4808/83/21
Категорія ст. 173 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою (далі АС) захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах Косівського РП «Райагроліс», на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 24 березня 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000797 від 19.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 364 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 24 березня 2021 року клопотання слідчого за погодженням з прокурором задовольнено та накладено арешт на ліквідний залишок деревини Косівського РП «Райагроліс» у кількості 948,5 м3, а саме по: Рожинському лісництві 551,5 м3, Пістинському лісництві - 361 м3, Кобаківському лісництві - 36 м3, Нижньоберезівському лісництві - 12 м3, яка заготовлена на підставі лісорубних квитків №5 від 23.07.2020; №12 від 31.08.2020; №18 від 13.10.2020; №20 від 30.10.2020; №21 від 12.11.2020; №22 від 12.11.2020; №24 від 19.11.2020; №25 від 19.11.2020; №28 від 02.12.2020; №29 від 02.12.2020р.

Встановлено заборону службовим особам Косівського районного підприємства «Райагроліс» на приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження ліквідного залишку деревини у кількості 948,5 м3, яка заготовлена на підставі лісорубних квитків №5 від 23.07.2020; №12 від 31.08.2020; №18 від 13.10.2020; №20 від 30.10.2020; №21 від 12.11.2020; №22 від 12.11.2020; №24 від 19.11.2020; №25 від 19.11.2020; №28 від 02.12.2020; №29 від 02.12.2020р.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, досліджується питання щодо законності проведення рубок та встановлення об`ємів деревини заготовленої деревини ( об`єкту арешту), а тому є необхідність у накладені на нього арешту з метою збереження речових доказів, а також для запобігання приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження ліквідного залишку такої деревини до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 в інтересах Косівського РП «Райагроліс» подала АС, в якій покликається на її незаконність, необґрунтованість, оскільки дана ухвала винесена без достатніх на те підстав та з суттєвими порушеннями норм КПК, а тому підлягає скасуванню.

Просить ухвалу слідчого судді про накладення арешту на вказане майно, скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вказане майно.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення захисника ОСОБА_8 , яка підтримала подану АС, просить ухвалу слідчого судді скасувати та задовольнити подані апеляційні вимоги; пояснення прокурора ОСОБА_7 , який заперечив доводи поданої АС, просить ухвалу слідчого судді залишити без змін; перевіривши матеріали за клопотанням слідчого, які надійшли з Івано-Франківського міського суду та додані документи, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Суд апеляційної інстанції, згідно вимог ст. 404 КПК, переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону при постановленні даної ухвали слідчий суддя дотримався в повній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, з матеріалів справи вбачається, що речі на які слідчий просить накласти арешт: ліквідний залишок деревини станом на 01.03.2021р. по Рожинському лісництві Косівського РП «Райагроліс» 551,5 м3; Пістинському лісництві Косівського РП «Райагроліс» - 361 м3; Кобаківському лісництві Косівського РП «Райагроліс» - 36 м3; Нижньоберезівському лісництві Косівського РП «Райагроліс» - 12 м3, разом по Косівському РП «Райагроліс» -948,5 м3,яка заготовлена на підставі лісорубних квитків, які згідно контрольного заходу державного нагляду (контрою) Державної екологічної інспекції Карпатського округу, видані без ліміту на користування в межах природо-заповідного фонду НПП «Гуцульщина».

Згідно постанови старшого слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області від 22.03.2021 року вищевказані речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні(а.с.19-20).

24.02.2021 року постановою слідчого виконувачу обов`язків директора Косівське районне підприємство «Райагроліс» ОСОБА_9 вказано про забезпечення збереження вищевказаної деревини, з моменту отримання вказаної постанови до проведення оцінки законності проведення рубок та встановлення об`ємів деревини заготовленої деревини та належності її до речових доказів(а.с. 23-24).

15.03.2021 року слідчим винесено постанови про призначення ряд експертиз у вказаному кримінальному провадженні з приводу законності рубок вищевказаної деревини (а.с.28-36).

Крім цього, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Колегія суддів погоджується із тим, що стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, досліджується питання щодо законності проведення рубок та встановлення об`ємів заготовленої деревини ( об`єкту арешту), а тому є необхідність у накладені на нього арешту з метою збереження речових доказів, а також для запобігання приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження ліквідного залишку такої деревини до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Доводи апелянта про те, що клопотання про арешт майна до слідчого судді подав старший слідчий ОСОБА_10 , що на її думку суперечить вимогам ч.2 ст. 64-2 КПК, в якій чітко зазначено, що з таким клопотанням має право звертатися лише прокурор, оскільки Косівське РП «Райагроліс» на даному етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні беруть участь у статусі третьої особи, а повідомлення про підозру нікому не оголошено, є безпідставними та необґрунтованими, виходячи із такого.

Відповідно до положень ч.1 ст. 64-2 КПК третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи, а згідно ч.3 вказаної статті третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що треті особи, майно яких може бути арештовано, це особи, які, отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін, на суму значно нижчу ринкової вартості або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі: отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Такі відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів. Як вбачається із матеріалів вказаного клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, що слідчим відділом розслідувань особливо важливих злочинів Головного управління Національної поліції в області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000797 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, за фактом зловживання своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, службовими особами Косівського РП «Райагроліс», які налагодили механізм незаконного збагачення, шляхом безпідставної видачі лісорубних квитків на проведення санітарних рубок.

В ході досудового розслідування отримано Акт №3 від 19.02.2021р. складений Державною екологічною інспекцією Карпатського округу за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контрою) щодо дотримання СПД вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Косівським РП «Райагроліс». Відповідно до Акту встановлено, що посадовими особами Косівського РП «Райагроліс» у 2020 році виписувались та видавались лісорубні квитки №5 від 23.07.2020 серії ІФ ЛРК 005927 - Рожинське лісництво; №12 від 31.08.2020 серії ІФ ЛРК 005934 - Пістинське лісництво; №18 від 13.10.2020 серії ІФ ЛРК 005940 - Кобаківське лісництво; №20 від 30.10.2020 серії ІФ ЛРК 005942 - Пістинське лісництво; №21 від 12.11.2020 серії ІФ ЛРК 005943 - Рожинське лісництво; №22 від 12.11.2020 серії ІФ ЛРК 005944 - Нижньоберезівське лісництво; №24 від 19.11.2020 серії ІФ ЛРК 005946 - Пістинське лісництво; №25 від 19.11.2020 серії ІФ ЛРК 005947 - Пістинське лісництво; №28 від 02.12.2020 серії ІФ ЛРК 005950 - Рожинське лісництво; №29 від 02.12.2020 серії ІФ ЛРК 016831 - Кобаківське лісництво без ліміту на використання природніх ресурсів в межах територій та об`єктів ПЗФ загальнодержавного значення «Гуцульщина», затвердженого Міністерством екології та природних ресурсів України та дозволу Управління екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА, наукових висновків та інших установлених законом погоджень. Внаслідок вищезазначеного, а також порушення норм ст. ст. 19, 67, 69 Лісового кодексу України, інших підзаконних нормативних актів, Косівським РП «Райагроліс» проведено незаконну рубку, внаслідок якої державним інтересам завдано збитків на суму 1 001 897, 50 (один мільйон тисяча вісімсот дев`яносто сім грн., 50 коп.).

Як наслідок необхідність в накладенні арешту на зазначену деревину та встановленні заборони службовим особам Косівського районного підприємства «Райагроліс» на приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження ліквідного залишку такої деревини, які згідно контрольного заходу державного нагляду (контрою) Державної екологічної інспекції Карпатського округу видані без ліміту на користування в межах природо-заповідного фонду НПП «Гуцульщина».

Таким чином, стверджувати про те, що Косівське РП «Райагроліс» на даному етапі досудового розслідування у вищезгаданому кримінальному провадженні, і навіть при відсутності повідомлення про підозру, беруть участь, як треті особи, у колегії суддів немає підстав.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя зробив правильний висновок, що клопотання належить задовольнити та накласти арешт на зазначене майно із забороною службовим особам Косівського районного підприємства «Райагроліс» на приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження ліквідного залишку деревини, оскільки вказаний захід забезпечення є доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту та перевірив доцільність накладення арешту у даному кримінальному провадженні.

Зазначені в АС доводи та підстави, за яких захисник просять скасувати ухвалу слідчого судді, не ґрунтуються на законі і не можуть слугувати для їх задоволення. Порушень вимог КПК, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів визнає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а АС без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170- 173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах Косівського РП «Райагроліс» залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 24 березня 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000797 від 19.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 364 КК - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5