Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4141/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира області від 30 квітня 2021 року,
в с т а н о в и в:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування ОТЗ СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 процесуальні обов`язки: 1. заборонити цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , протягом часу дії даної ухвали без дозволу слідчого, прокурора або суду; 2. утриматись від спілкування з свідками у кримінальному провадженні; 3. прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою; 4. здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; 5. носити-електронний засіб контролю.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
При цьому, звертає увагу, що матеріали кримінального провадження, які на відповідному етапі слідства перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування переконливо свідчать, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому діянь, тобто існують обґрунтовані підстави застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Крім того, характер інкримінованих ОСОБА_8 діянь у поєднанні з особою підозрюваного свідчать про існування мети застосування запобіжного заходу - запобігання настанню ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Наголошує, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні (двох продовжуваних злочинів, які складаються з низки тотожних діянь за попередньою змовою групою осіб, що певним чином мінімізує можливість застосування заохочувальних приписів КК України у разі постановлення обвинувального вироку (призначення покарання більш м`якого, ніж визначене санкцією статті, звільнення від відбування покарання тощо) та підвищує імовірність настання ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду. Окрім того, у результаті вчинення кримінальних правопорушень потерпілим заподіяна майнова шкода, яка не відшкодована, у зв`язку з чим останні можуть скористатися правом подання цивільного позову до підозрюваного. Тому, останній, усвідомлюючи вказані факти, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, може ухилятися від органу досудового розслідування та суду.
Наголошує, що вчинення кримінальних правопорушень супроводжується залученням значної кількості осіб та засобів при маскуванні (конспірації) діяльності. Разом з цим, повне коло осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень та, як наслідок, усі речові докази, органом досудового розслідування не виявлено та не вилучено. Тобто, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_8 може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які наразі не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування.
Також, вважає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь-яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх. Зазначає, що характер та послідовність вчинення кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_8 , може свідчити про те, що вчинення кримінальних правопорушень корисливого характеру є способом отримання джерел доходів для прожиття, що підтверджує ризик вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.
Посилаючись на вище наведене, вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти названим ризикам.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення підозрюваного та його захисника щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній менш суворий запобіжний захід.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до норм ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України вбачається, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження №296/4141/21 (а.п.1-9), в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000746 від 22.09.202, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України.

Згідно змісту клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений слідством день, час та місці у ОСОБА_11 виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном (грошовими коштами Інтернет-користувачів) шляхом обману, повторно, із застосуванням незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

З метою створення умов для реалізації свого умислу останній запропонував ОСОБА_12 , ОСОБА_8 спільно вчинити кримінальне правопорушення (злочин), на що отримав згоду, вступивши таким чином з останніми у попередню змову групою осіб.

У подальшому, реалізуючи спільний умисел, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, за попередньою змовою, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 (хто конкретно органом досудового розслідування не встановлено), придбали у невстановленої особи зареєстровану нею засобами електронно-обчислювальної техніки, ідентифікаційні ознаки якої не встановлено, Інтернет-сторінку на сайті оголошень «OLX» під псевдонімом « ОСОБА_13 ».

Продовжуючи спільні дії в рамках реалізації єдиного умислу, авторизувавшись на сайті оголошень «OLX» в якості користувача « ОСОБА_13 », у невстановлений слідством день та час, але не пізніше 12.01.2021, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 (хто конкретно органом досудового розслідування не встановлено), використовуючи засоби електронно обчислювальної техніки, ідентифікаційні ознаки якої не встановлено, завантажили на вищевказану Інтернет-сторінку фотознімки товару, а саме автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21099», якого в дійсності не мали, та подали публічну пропозицію про його продаж.

При цьому ОСОБА_8 у невстановлений слідством день та час, але не пізніше 12.01.2021, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, надав ОСОБА_11 та ОСОБА_12 для використання банківський рахунок ПуАТ «КБ «Акордбанк», закріплений за банківською карткою № НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_14 та банківський рахунок AT «Укрсиббанк», закріплений за банківською карткою № НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_14 , які перебували у користуванні ОСОБА_8 , з метою вчинення спільних шахрайських дій.

Після того, як на оголошення про продаж товару, розміщене на сайті оголошень «OLX» під обліковим записом « ОСОБА_13 », 12.01.2021 відреагував потерпілий ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , перебуваючи в м. Новоград-Волинський Житомирської області, більш точного місця під час досудового розслідування не встановлено, у салоні автомобіля марки «BMW» моделі «525 TD», д.н.з. НОМЕР_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію спільного умислу, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що виконувати взяті на себе зобов`язання щодо продажу автомобіля наміру не мають, спілкуючись із потерпілим за номером мобільного телефону НОМЕР_4 , назвався останньому ОСОБА_13 та повідомив про необхідність перерахунку грошових коштів в розмірі 7 500 гривень за вказаними ним банківськими реквізитами, як передоплату за зазначений товар, при цьому повідомивши неправдиві відомості про те, що доставить обумовлений товар до 13.01.2021, таким чином викликавши у потерпілого упевненість у виконанні взятих на себе зобов`язань.

На дану пропозицію про перерахунок грошових коштів ОСОБА_15 , будучи введеним в оману, не усвідомлюючи про умисел ОСОБА_11 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , маючи впевненість у правдивості його слів та щирості намірів, погодився та 12.01.2021 о 13 годині 34 хвилини перерахував на банківський рахунок AT «Укрсиббанк», закріплений за банківською карткою № НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_14 , грошові кошти в сумі 7 500 гривень.

Маючи можливість управляти банківським рахунком, що закріплений за вказаною вище карткою, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , 13.01.2021 о 10 годині 52 хвилини, перебуваючи в м. Новоград-Волинський Житомирської області, більш точного місця під час досудового розслідування не встановлено, отримав з банкомату належні ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 7 500 гривень, таким чином заволодів ними та в подальшому спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 розпорядились на власний розсуд.

Продовжуючи реалізацію спільного єдиного кримінально протиправного наміру, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , який заздалегідь пообіцяв отримати з банкомату грошові кошти, здобуті кримінально протиправним шляхом, та ОСОБА_8 , який своїми діями сприяв заволодінню шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_15 , а саме надав для використання банківські рахунки для отримання грошових коштів, здобутих кримінально протиправним шляхом, ОСОБА_11 , перебуваючи 12.01.2021 о 13 годині 51 хвилині в м. Новоград-Волинський Житомирської області, більш точного місця під час досудового розслідування не встановлено, у салоні автомобіля марки «BMW» моделі «525 TD», д.н.з. НОМЕР_3 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що виконувати взяті на себе зобов`язання щодо продажу автомобіля він не має наміру, спілкуючись із потерпілим за номером мобільного телефону НОМЕР_4 , скориставшись упевненістю останнього у виконанні продавцем товару взятих на себе зобов`язань, повідомив ОСОБА_15 про необхідність перерахунку грошових коштів в розмірі 10 000 гривень за вказаними ним банківськими реквізитами у якості оплати за документи, необхідні, за твердженням ОСОБА_11 , для подальшого оформлення продажу транспортного засобу.

На дану пропозицію про перерахунок грошових коштів ОСОБА_15 , будучи введеним в оману, не усвідомлюючи про умисел ОСОБА_11 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , маючи впевненість у правдивості його слів та щирості намірів, погодився та 12.01.2021 близько 14 години 15 хвилин перерахував на банківський рахунок ПуАТ «КБ «Акордбанк», закріплений за банківською карткою № НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_14 , грошові кошти в сумі 10 000 гривень.

Маючи можливість управляти банківським рахунком, що закріплений за вказаною вище карткою, виданим на ім`я ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , 12.01.2021 у невстановлений час, перебуваючи в м. Новоград-Волинський Житомирської області, більш точного місця під час досудового розслідування не встановлено, отримав з банкомату належні ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 9 900 гривень, таким чином заволодів ними та в подальшому спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 розпорядились на власний розсуд.

Продовжуючи реалізацію спільного єдиного кримінально протиправного наміру, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , який заздалегідь пообіцяв отримати з банкомату грошові кошти, здобуті кримінально протиправним шляхом, та ОСОБА_8 , який своїми діями сприяв заволодінню шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_15 , а саме надав для використання банківські рахунки для отримання грошових коштів, здобутих кримінально протиправним шляхом, ОСОБА_11 , перебуваючи 12.01.2021 о 14 годині 51 хвилині в м. Новоград-Волинський Житомирської області, більш точного місця під час досудового розслідування не встановлено, у салоні автомобіля марки «BMW» моделі «525 TD», д.н.з. НОМЕР_3 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що виконувати взяті на себе зобов`язання щодо продажу автомобіля він не має наміру, спілкуючись із потерпілим за номером мобільного телефону НОМЕР_4 , скориставшись упевненістю останнього у виконанні продавцем товару взятих на себе зобов`язань, повідомив ОСОБА_15 про необхідність перерахунку грошових коштів в розмірі 19 000 гривень за вказаними ним банківськими реквізитами у якості оплати за документи, необхідні, за твердженням ОСОБА_11 , для подальшого оформлення продажу транспортного засобу.

На дану пропозицію про перерахунок грошових коштів ОСОБА_15 , будучи введеним в оману, не усвідомлюючи про умисел ОСОБА_11 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , маючи впевненість у правдивості його слів та щирості намірів, погодився та 12.01.2021 близько 15 години 30 хвилин перерахував на банківський рахунок ПуАТ «КБ «Акордбанк», закріплений за банківською карткою № НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_14 , грошові кошти в сумі 19 050 гривень.

Маючи можливість управляти банківським рахунком, що закріплений за вказаною вище карткою, виданим на ім`я ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , 12.01.2021 у невстановлений час, перебуваючи в м. Новоград-Волинський Житомирської області, більш точного місця під час досудового розслідування не встановлено, отримав з банкомату належні ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 19 000 гривень, таким чином заволодів ними та в подальшому спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 розпорядились на власний розсуд.

Продовжуючи реалізацію спільного єдиного кримінально протиправного наміру, ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_8 (хто конкретно органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи 12.01.2021 близько 16 години 00 хвилин в м. Новоград-Волинський Житомирської області, більш точного місця під час досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що виконувати взяті зобов`язання щодо продажу автомобіля вони не мають наміру, спілкуючись із потерпілим за номером мобільного телефону НОМЕР_4 , скориставшись упевненістю останнього у виконанні продавцем товару взятих на себе зобов`язань, повідомили ОСОБА_15 про необхідність перерахунку грошових коштів в розмірі 11 000 гривень за вказаними ними банківськими реквізитами як останню частину грошових коштів, необхідну для оформлення продажу транспортного засобу.

На дану пропозицію про перерахунок грошових коштів ОСОБА_15 , будучи введеним в оману, маючи впевненість у правдивості слів та щирості намірів продавця товару, погодився та 12.01.2021 близько 16 години 10 хвилин перерахував на банківський рахунок ПуАТ «КБ «Акордбанк», закріплений за банківською карткою № НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_14 , грошові кошти в сумі 11 044 гривні 50 копійок.

Маючи можливість управляти банківським рахунком, що закріплений за вказаною вище карткою, виданим на ім`я ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , 12.01.2021 у хчевстановлений час, перебуваючи в м. Новоград-Волинський Житомирської області, більш точного місця під час досудового розслідування не встановлено, отримали з банкомату належні ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 11 000 гривень, таким чином заволоділи ними та в подальшому спільно розпорядились на власний розсуд, при цьому зобов`язання щодо доставки майна, а саме автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21099» не виконали.

Таким чином, ОСОБА_8 , шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів чужим майном, а саме грошовими коштами на загальну суму 47 594 гривні 50 копійок, належними потерпілому ОСОБА_15 , чим завдав останньому майнової шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, що виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Наявні у провадженні докази, на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України.

При цьому, апеляційний суд вважає, що при обранні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, а саме, що ОСОБА_8 проживає з вагітною співмешканкою (а.п.70 71), місце реєстрації та постійного проживання (а.п.48), тобто міцні соціальні зв`язки, має позитивні характеристики за місцем проживання (а.п.72), є раніше не судимим.

Не залишено поза увагою слідчим суддею і той факт, що ОСОБА_8 визнає вину у вчиненому, що підтверджено останнім в суді апеляційної інстанції. Крім того, як встановлено апеляційним судом обраний слідчим суддею 30.04.2021 ОСОБА_8 запобіжний захід, останнім не порушувався, всіх визначених процесуальних обов`язків підозрюваний дотримується. Вище наведені обставини в суді апеляційної інстанції прокурором не спростовано, як і не доведено спроб ОСОБА_8 , на даний час, знищити, сховати або спотворити речові докази, як і впливу з його боку на інших учасників кримінального провадження.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, дав належну оцінку усім доводам викладених в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та правильно прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Зазначений запобіжний захід, яким підозрюваному заборонено цілодобово залишати житло за місцем його проживання, є співмірним з існуючими ризиками та відповідає викладеним обставинам у цьому кримінальному провадженні.

На переконання апеляційного суду саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчим суддею зроблено цілком правильні висновки, що з огляду на об`єктивні існуючі обставини справи, характеру протиправних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , даних, які характеризують особу останнього, цілодобовий домашній арешт буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначають слідчий, прокурор та забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків.

Посилання сторони обвинувачення на те, що характер та послідовність вчинення кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_8 , може свідчити про те, що вчинення кримінальних правопорушень корисливого характеру є способом отримання джерел доходів для прожиття, що підтверджує ризик вчинення останнім інших кримінальних правопорушень, фактично, з огляду на відсутність попередніх судимостей підозрюваного, є припущенням, а встановленим фактом.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків визначених ст.194 КПК України, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують достатність такого виду забезпечення кримінального провадження, який на цьому етапі кримінального провадження є найбільш дієвим для підозрюваного ОСОБА_8 .

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу суд має врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, відомості про особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, обставини досудового розслідування.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 , слідчий суддя дійшов висновків, які суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини та оцінив всі обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира області від 30 квітня 2021 року, якою застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням відповідних процесуальних обов`язків, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :