Справа № 298/652/21
Номер провадження 1-кс/298/201/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року смт. Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Великоберезнянського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

До Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшла скарга ОСОБА_3 . У скарзі зазначено наступне, 14 травня 2021 року заступником директора Ужанського національного природного парку ОСОБА_4 подано заяву про кримінальне правопорушення, скоєне громадянами: ОСОБА_5 та заступником начальника відділу державним реєстратором відділу державним реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Ужгородської міської ради ОСОБА_6 за ч.3 ст. 362, ст. 356, ч.2 ст. 364, 366 та ч.4 ст. 190 КК України що полягає в незаконній змові без наявності оригіналів правовстановлюючих документів Ужанського національного природного парку зареєстровано директором Ужанського НПП громадянина ОСОБА_5 . Доказом отримання поліцією заяви про кримінальне правопорушення є отриманий скаржником М.Заяць талон-повідомлення єдиного обліку № 937 від 14.05.2021 року. Однак станом на 17 червня 2021 року заяву про кримінальне правопорушення не внесено до ЄРДР та не проводиться досудове слідство. А тому скаржник ОСОБА_3 звертається до слідчого судді з скаргою про поновлення їй строку для оскарження бездіяльності органу досудового слідства, що полягає в порушенні ними вимог ст. 214 КПК України. Постановити ухвалу Великоберезнянського районного суду якою зобов`язати відповідальну особу Великоберезнянського відділення поліції ГУНП в Закарпатській області заяву про кримінальне правопорушення від 14 травня 2021 року, подану заступником директора Ужанського національного природного парку ОСОБА_7 стосовно скоєння кримінальних правопорушень громадянами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 внести до ЄРДР. Надіслати на її адресу витяг з ЄРДР та визнати заступника директора Ужанського національного природного парку ОСОБА_7 потерпілою по даному кримінальному провадженню.

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд скарги без її участі.

Також в судове засідання не з`явився представник Великоберезнянського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, про причини неявки суд не повідомив , хоча був належним чином оповіщений про час та місце розгляду скарги.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України суди, як і інші органи державної влади, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданням слідчого судді відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування врегульовано статтею 306 КПК. Зокрема, частиною першою вказаної статті передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК.

Частиною другою статті 306 КПК визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні визначений статтею 135 КПК України, частиною першою якої передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Як убачається з матеріалів справи, виклик учасників судового провадження здійснювався судовим повідомленням. 25 червня 2021 року до суду надійшла заява від скаржника ОСОБА_3 про розгляд скарги без її участі. Також 25.06.2021 року від ст.слідчого СВ відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 до суду подано заяву про відкладення розгляду скарги на інший термін у зв`язку із зайнятістю на роботі.

Судове засідання було відкладено на 15 год.00 хв. 30 червня 2021 року,однак в учасники кримінального провадження-скаржник та представник Великоберезнянського відділу поліції на розгляд скарги не з`явилися.

Відповідно до імперативних вимог частини третьої статті 306 КПК участь у судовому засіданні скаржника чи його захисника, представника (принаймні однієї із зазначених осіб) є обов`язковою. Водночас згідно із частиною другою цієї ж статті слідчий суддя зобов`язаний розглянути скаргу не пізніше сімдесяти двох годин з моменту її надходження.

У частині другій статті 307 КПК визначено вичерпний перелік рішень, які слідчий суддя може прийняти за результатами розгляду відповідної скарги: скасувати рішення слідчого чи прокурора; зобов`язати припинити дію чи вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.

Однак постановлення будь-якої з наведених ухвал за відсутності і скаржника, і його захисника чи представника не відповідатиме приписам частини третьої статті 306 КПК.

Відкладення розгляду скарги призведе до порушення строку, встановленого частиною другою статті 306 зазначеного Кодексу, а також не гарантує прибуття в наступне судове засідання осіб, котрі не бажають брати в ньому участь.

Таким чином слідчий суддя вважає, оскільки участь скаржника або його представника є обов`язковою в судовому засіданні, а скаржник подав заяву про розгляд скарги без його участі, що свідчить про фактичне непідтримання скарги і має розцінюватись як підстава для відмови в її задоволенні.

Прийняття ж у такому випадку іншого рішення, крім зазначених у частині першій статті 307 КПК, не пов`язаного з розв`язанням порушених у скарзі питань по суті (зокрема, про залишення скарги без розгляду) суперечитиме закріпленій у пункті 2 частини першої статті 7, статті 9 КПК України засаді законності, оскільки відповідного способу вирішення скарги законом не передбачено. Тоді як згідно з частиною другою статті 19 Конституції України суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, у зазначеній ситуації суддя позбавлений можливості розглянути скаргу з дотриманням передбаченого КПК порядку. Адже будь-яке з прийнятих ним рішень суперечитиме тій чи іншій нормі процесуального права.

Неоднаковою є і судова практика застосування наведених положень КПК, в тому числі не сформовано єдиних підходів із цього питання судами вищого рівня.

В узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12 січня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) висловився про доцільність залишення скарги без розгляду в разі неприбуття в судове засідання скаржника, який заявив клопотання про розгляд скарги без його участі, а також належним чином повідомленого скаржника, який не з`явився на такий розгляд. Мотивуючи таку позицію, ВССУ звернув увагу на те, що залишення скарги без розгляду не позбавляє скаржника права повторно звернутися з такою скаргою в суд (пункт 7 узагальнення).

Водночас у постанові пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 4 «Про узагальнення судової практики розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» запропоновано інший спосіб дій слідчого судді за подібних обставин. Зокрема, частина четверта статті 163 КПК містить імперативну вимогу щодо розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів за участю особи, яка його подала, аналогічну приписам частини третьої статті 306 цього Кодексу про обов`язкову участь скаржника у судовому розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора. На предмет застосування частини четвертої статті 163 КПК ВССУ зазначив, що неявка без поважної причини в судове засідання сторони кримінального провадження, яка подала клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, свідчить про фактичне непідтримання клопотання і має розцінюватись як підстава для відмови в його задоволенні. Застосування такого підходу було визнано правильним незалежно від того, яка зі сторін кримінального провадження (обвинувачення чи захисту) звернулась до слідчого судді з відповідним клопотанням (підпункт 8 пункту 2.5 узагальнення).

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись статтями 303, 306, 307,369,372, 376 КПК України,слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Великоберезнянського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1