Справа № 944/71/21
Провадження №1-кс/944/198/21
слідчого судді
25.03.2021 рокум.Яворів
Слідчий суддя Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно,
Слідчий покликається на те, що грошові кошти які знаходяться на банківських рахунках ОСОБА_5 , відкритих у АТ КБ «Приватбанк», мають ознаки речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що такі отриманні внаслідок вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин. В ході досудового розслідування встановлено факт отримання ОСОБА_5 через платіжний термінал «Приват 24» грошових коштів, здобутих внаслідок збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, оскільки допитана, як підозрювана, ОСОБА_6 підтвердила факт передачі ОСОБА_5 грошових коштів, отриманих внаслідок збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, шляхом пересилання на його розрахункові рахунки із власної банківської карти, тому є достатні підстави вважати, що грошові кошти, наявні на розрахункових рахунках ОСОБА_5 , відкритих у АТ КБ «Приватбанк», одержані внаслідок вчинення кримінальних правопорушень та є доходами від них. З метою запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_5 відчужити грошові кошти, здобуті внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, а також з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні та забезпечення в подальшому конфіскації майна підозрюваного, так як санкція ч.2 ст. 307 КК України передбачає позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, виникла необхідність в накладенні арешту на грошові кошти підозрюваного ОСОБА_5 , які розміщені на банківських рахунках в АТ КБ «Приватбанк».
З урахуванням наведеного просить на підставі ч.1, 2 ст.170 КПК України клопотання задовольнити.
Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання був належним чином повідомлений та подав заяву якою підтримує клопотання та просить проводити розгляд такого без його участі.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
В клопотанні слідчий просить проводити розгляд такого без повідомлення власника вказаного майна.
У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Оскільки слідчим доведено необхідність розгляду клопотання без повідомлення власника майна, на яке накладається арешт, зокрема для запобігання реальній загрозі відчуження майна, то розгляд клопотання слід проводити без повідомлення та виклику в судове засідання його власника.
Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.
Дослідивши матеріали клопотання слідчого, вважаю, що таке підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
17.03.2021 о 13 год. 00 хв. заступником начальника СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 у порядку, передбаченому ст.208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Новояворівськ Яворівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків якого: НОМЕР_1 .
18.03.2021 о 11 год. 40 хв. заступником начальника СВ Яворівського районного відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_10 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Як встановлено слідчим суддею, в ході досудового розслідування, зокрема під час допиту як підозрюваної ОСОБА_6 від 18.03.2021, що підтверджується відеозаписом на оптичному DVD-R диску, який долучений до матеріалів клопотання, було виявлено факт отримання ОСОБА_5 через платіжний термінал «Приват 24» грошових коштів, здобутих внаслідок збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, зокрема підозрювана ОСОБА_6 під час зазначеного допиту підтвердила факт передачі ОСОБА_5 грошових коштів, отриманих внаслідок збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, шляхом пересилання на його розрахункові рахунки із власної банківської карти.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Разом з цим, як було встановлено, ОСОБА_5 18.03.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 307 КК України, санкція даного кримінального правопорушення передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, окрім іншого, з метою конфіскації майна, як виду покарання.
Таким чином, з метою забезпечення в подальшому конфіскації майна підозрюваного, так як відповідно до ч.2 ст. 307 КК України, санкція інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачає окрім основного покарання у вигляді позбавлення волі, й обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а також з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні та унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.
Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження щодо майна підозрюваного є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків. Слідчим суддею враховується, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 370-372 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно - задовольнити.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню визначеною в ст. 175 КПК України стороною кримінального провадження.
Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати заінтересованим особам.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1