Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2202/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.04.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000014 від 06 липня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, інваліда 3 групи, раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 05 липня 2020 року близько 21 години 30 хвилин знаходячись навпроти будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, затіяв сварку із ОСОБА_4 , під час якої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, суспільну небезпечність та наслідки, що можуть настати при їх вчиненні, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , безпричинно наніс їй один удар кулаком правої руки в область обличчя, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин надбрівної ділянки зліва та орбітальної ділянки лівого ока, що супроводжувався синцем шкірних покровів та набряком м`яких тканин, які не спричинили розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності і по цій ознаці згідно п. 2.3.2. «б» «Правил судово- медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності, що підтверджується висновком судово-медичного експерта № 101 від 08.07.2020 року.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесні ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_6 повністю підтвердив обставини обвинувачення та визнав вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Шкодує за вчинене. Просить суворо не карати та врахувати, що такі дії вчинив уперше. Також просив врахувати, що безпосередньо потерпіла спровокувала сварку, він не витримав та наніс їй один удар по обличчю. Перед потерпілою вибачається. Заявлений позов в частині відшкодування матеріальної шкоди визнає повністю. В частині позову про відшкодування моральної шкоди заперечив.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила обставини обвинувачення. Показала про те, що внаслідок отриманого удару вона знаходилась на стаціонарному лікуванні, у неї погіршився звичний лад життя, вона зазнала душевні та фізичні страждання. Заявлений цивільний позов підтримує повністю.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а наслідки позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку їм зрозумілі, судовий розгляд кримінального провадження (за винятком цивільного позову) проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

При викладених обставинах, судом встановлено, що мало місце діяння у вчиненні якого ОСОБА_6 обвинувачується, це діяння містить склад кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального проступку та підлягає покаранню за його вчинення, оскільки такий ним вчинено у стані осудності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає - щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого - відсутні.

Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинений кримінальний проступок, суд у відповідно до ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного, його тяжкість, особу обвинуваченого: у лікарів нарколога, психіатра на Д обліку не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є інвалідом 3 групи довічно, наявність обставини, які помякшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, критичне відношення обвинуваченого до скоєного, готовність нести покарання за свої дії, позитивну посткримінальну поведінку, що суттєво знижує суспільну небезпеку вчиненого, враховуючи мету покарання, суд дійшов до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії у виді штрафу.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, яку оцінює у 20 000 гривень та у 950 гривень матеріальну шкоду (а.п. 18-21 т.1).

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільність їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників не доказються (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

Враховуючи те, що заявлений позов в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 950 гривень обвинуваченим визнається, суд приймає рішення про задоволення позову в цій частині.

В частині моральної шкоди, ОСОБА_4 заявлений позов обґрунтовує тим, що внаслідок події з вини відповідача, вона зазнала фізичного болю та душевних страждань у звязку із ушкодженням здоровя, які спричинили негативні зміни у житті: спотворення обличчя, обмеження можливості вільного спілкування з людьми, погіршення здоровя та загостренням хронічних захворювань.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

На переконання суду, діями відповідача завдано позивачу немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які мають наслідком негативних змін у її житті: переживання, спогади, лікування.

Суд визнає, що вимушені зміни у житті потерпілох зумовлені вказаною подією, а для відновлення попереднього укладу життя та душевного спокою, позивачем докладено відповідні зусилля, що стверджується перебуванням позивача на стаціонарному лікуванні у період 06.07.2020 року 11.07.2020 року (а.с.21).

За загальним правилом розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦПК України).

Всі наведені обставини в дотримання вимог ст.23 ЦК України враховуються судом при з`ясуванні питання обґрунтованості заявленого позивачем розміру моральної шкоди.

Поряд з цим, керуючись засадами розумності та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем в сумі 20 000 тисяч гривень розмір моральної шкоди є завищений, із урахуванням наведених у позові обставин, які підтверджують характер моральних страждань, суд приймає рішення про часткове задоволення позову на суму 5 000 гривень.

Процесуальні витрати відсутні, речові докази не визнавались. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 950 гривень у відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1