ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/376/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/91/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 про підозру від 30.04.2020 та повідомлення цього ж слідчого про зміну раніше повідомленої підозри від 28.10.2020 у кримінальному провадженні №0000115 від 26.06.2019р.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_8 слідчий суддя виходив з того, що питання доведеності в діях ОСОБА_8 складу злочину відноситься до перевірки обґрунтованості підозри є предметом судового контролю за результатами судового розгляду. Судом не знайдено підстав для встановлення факту необґрунтованості повідомлення про підозру ОСОБА_8 і обґрунтування підозри доказами отриманими незаконним шляхом. Зібрані у даному кримінальному провадженні на момент повідомлення про підозру від 30.04.2020 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 28.10.2020 докази та їх сукупність відповідають тому мінімальному рівню стандарту достатніх підстав (доказів), який закріплений в п.3 ч.1 ст.276 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задоволити скаргу ОСОБА_8 про скасування підозри у скоєнні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України від 30.04.2020 та скасування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України від 28.10.2020. Свої вимоги мотивує тим, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи і зібраним доказам та суперечать вимогам кримінального процесуального права. Вважає, що рішення про складання повідомлення про підозру в тому числі її зміну було прийнято стороною обвинувачення за відсутності достатніх доказів для такої підозри, що суперечить основним вимогам і завданням кримінального процесуального законодавства України. Вказує, що експертними висновками від 04.06.2020 та 07.08.2020р. встановлено, що на поверхні вилучених грошових коштів виявлені клітини з ядрами, які належать невстановленим особам, а тому це в черговий раз підтверджує те, що підозрюваний ОСОБА_8 будь-якого відношення до цих грошових коштів немає і як наслідок причетність до інкримінованого правопорушення також відсутня. Стверджує, що змінюючи кваліфікацію підозри орган досудового розслідування не надав жодних належних та допустимих доказів щодо вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, тобто злочинного наміру направленого на прийняття обіцянки та одержання неправомірної вигоди ОСОБА_8 . Вважає, що зміна підозри на нетяжкий злочин вказує на безпідставність попередньої кваліфікації дій ОСОБА_8 за тяжким злочином, яка була зроблена лише з метою проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Зазначає, що повідомлення про підозру підлягають скасуванню оскільки в ній відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, як передбачає п.6 ч.1 ст.277 КПК України, відсутні докази, які вказують на наявність в діях конкретного злочину, а докази на які посилається сторона обвинувачення, викликають розумний сумнів щодо їх достовірності, належності та допустимості.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, пояснення слідчого, який заперечив проти доводів сторони захисту і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів з`ясувала наступне.

Як вбачається з матеріалів скарги та ухвали слідчого судді, у провадженні СУ ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження №0000115 від 26.06.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.369-2 та ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України.

30.04.2020 старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 за погодженням заступника начальника відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_10 було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

28.10.2020 старшим слідчим в ОВССУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 за погодженням заступника начальника відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_10 складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_11 від 30.04.2020 та про підозру в прийнятті обіцянки та одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України (в редакції Закону №524-ІХ від 04.03.2020).

12 січня 2021 року захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України про скасування вказаних повідомлень про підозру.

Згідно цієї скарги свої доводи захисник мотивував тим, що самостійна зміна слідчим підозри на більш м`який злочин вказує на те, що внесення відомостей до ЄРДР за більш тяжкою кваліфікацію було зроблено виключно з метою створення формальних підстав для проведення НС(Р)Д. Також, захисник стверджував, що підозра (в тому числі змінена) не відповідає критеріям достатності доказів, оскільки висновками експерта від 04.06.2020р. та від 07.08.2020р. встановлено відсутність на вилучених в ході обшуку грошових коштах клітин з ядрами, які походять від ОСОБА_12 . Також, у скарзі захисник стверджував, що повідомлення про підозру підлягають скасуванню оскільки в ній відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, як передбачає п.6 ч.1 ст.277 КПК України, відсутні докази, які вказують на наявність в діях конкретного злочину, а докази на які посилається сторона обвинувачення, викликають розумний сумнів щодо їх достовірності, належності та допустимості.

Ухвалою слідчого судді від 12 лютого 2021 року відмовлено в задоволенні вказаної скарги.

В апеляційній скарзі захисник вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою і безпідставною та просить її скасувати, стверджуючи про невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам провадження і порушення вимог процесуального закону, однак не наводить конкретних обставин, які би вказували на те в чому полягає ця невідповідність та які саме норми КПК України були порушені при прийнятті оскарженого рішення. Доводи апеляційної скарги повністю аналогічні доводам скарги захисника 12 січня 2021 року.

Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що слідчий суддя детально проаналізував ці доводи сторони захисту, правильно їх оцінив і навів переконливі мотиви свого рішення про відмову в задоволенні поданої скарги.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів повністю погоджується.

Так, процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено статтею 278, випадки повідомлення про підозру - статтею 276, зміст повідомлення про підозру - статтею 277 Кодексу.

Підставою оскарження повідомлення про підозру є порушення вищевказаних процесуальних норм.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку, зокрема, наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У зв`язку з тим, що в національному законодавстві не визначено поняття «обґрунтована підозра», в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Так, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення.

Крім того, ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі.

Із урахуванням цього, стандарт достатніх підстав (доказів) для мети повідомлення особі про підозру є нижчим, ніж стандарт «обґрунтованої підозри», отже, він передбачає лише наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином та які не повинні бути переконливими в тій мірі, щоб звинуватити особу у його вчиненні, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування. До висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст. 369-2 КК України прийняття обіцянки та одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Слідчим суддею досліджено та проаналізовано матеріали провадження №0000115 від 26.06.2019р., якими сторона обвинувачення обґрунтовує наявність достатніх доказів для підозри і в оскарженій ухвалі правильно вказано, що досліджені в судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зокрема протоколи за результатами зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, обшуку та огляду, висновки судових експертиз (молекулярно-генетичних та відео-, звукозапису), показання 14 допитаних під час досудового розслідування свідків, у сукупності свідчать про відповідність пред`явленої підозри тому мінімальному рівню стандарту «достатніх підстав (доказів)», який закріплений в пункті 3 частини 1 статті 276 КПК.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що висновками експертів не підтверджено залишення ОСОБА_8 слідів на поверхні вилучених під час затримання і обшуку грошових коштів, не спростовують даних інших доказів, з яких вбачається, що ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення інкримінованого йому злочину.

Також, слідчим суддею правильно вказано, що доводи сторони захисту стосуються вибіркової оцінки доказів, а саме висновку проведених молекулярно-генетичних експертиз та окремих фраз учасників обшуку, а тому не можуть бути підставою для висновку про необґрунтованість підозри, оскільки обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, їх кваліфікація та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з усіма іншими доказами у кримінальному провадженні під час судового розгляду.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо невідповідності змісту пред`явленої підозри вимогам п.6 ч.1 ст.277 КПК України колегія суддів приходить до висновку про їх безпідставність, оскільки в текстах повідомлення про підозру від 30 квітня 2020 року та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 28 жовтня 2020 року наявний стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент здійснення цих повідомлень. Зокрема вказано, що ОСОБА_8 прийняв обіцянку ОСОБА_13 передати неправомірну вигоду за сприяння у позитивному вирішенні питання щодо земельної ділянки, для чого вступив у змову із депутатом Тернопільської міської ради ОСОБА_14 , і в подальшому 29 квітня 2020 року близько 12 год. 50 хв., перебуваючи в салоні свого автомобіля поблизу приміщення Держгеокадастру в Тернопільській області, де він працює, одержав від ОСОБА_13 500 доларів США за вплив на депутатів Тернопільської міської ради з метою прийняття ними рішення на користь ОСОБА_13 .

З наведених вище мотивів у їх сукупності, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про необґрунтованість пред`явленої підозри, оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання доведеним складу злочину в діях особи. Натомість, зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що слідчий суддя на підставі оцінки сукупності досліджених ним обставин прийшов до правильного висновку про відповідність наданих стороною обвинувачення доказів тому мінімально необхідному рівню, який на тій стадії розслідування об`єктивно пов`язував ОСОБА_11 з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням і виправдовував здійснення подальшого розслідування.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2021 року без змін.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді