В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/278/21
Провадження № 1-кп/338/86/21

10 березня 2021 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 лютого 2021 року за №0000014, яке надійшло до суду з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, укладеною між прокурором та підозрюваним, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волосів Надвірнянського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, пенсіонера, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, за ч. 1 ст. 204 КК України,
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.
Встановлено, що на початку травня 2020 року у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне збагачення шляхом незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуту незаконно виготовленого спирту етилового та алкогольних напоїв.
При цьому ОСОБА_3 не був зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності та не мав згідно з Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" № 481/95-ВР (зі змінами та доповненнями) ліцензії на здійснення торгівлі алкогольними напоями.
Переслідуючи корисливі мотиви, ОСОБА_3 у травні 2020 року у невстановленої слідством особи на території "Калинівського ринку" в м. Чернівці придбав 10 ящиків алкогольної продукції різних торгових марок за середньою ціною 29 грн за одну пляшку ємністю 0,5 л та 880 літрів спирту етилового за ціною 60 грн за один літр, які невстановлена слідством особа в зазначений період транспортувала до гаражних приміщень, що по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, у період з травня 2020 року до 03 лютого 2021 року, діючи з корисливою метою, спрямованою на отримання прибутку, ОСОБА_3 зберігав з метою збуту придбані ним незаконно виготовлені алкогольні напої та спирт етиловий у вищевказаних гаражних приміщеннях та надалі збував різним особам.
Таким чином, з травня 2020 року до 03 лютого 2021 року ОСОБА_3 збував жителям селища Богородчани та Богородчанського району Івано-Франківської області фальсифіковані алкогольні напої торгових марок "Хлібний дар", "Хортиця", "Перлина" за ціною 40 грн за одну пляшку ємністю 0,5 л та 60 грн за одну пляшку ємністю один літр.
В ході проведеного 03 лютого 2021 року обшуку гаражного приміщення по АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено 34 літри алкогольного напою.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/109-21/1574-ФХД від 22 лютого 2021 року, вилучені в ході обшуку гаражного приміщення по АДРЕСА_2 , надані рідини за органолептичними показниками (наявністю сторонніх домішок) не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003 "Горілки і горілки особливі. Технічні умови".
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 204 КК України як незаконне придбання і зберігання з метою збуту та збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв та спирту етилового.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 26 лютого 2021 року між прокурором ОСОБА_4 , який наділений повноваженнями в даному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 .
На підставі наведеного, суд розглянув справу (обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості) відповідно до положень ст. 472, 473, ч. 4 ст. 474 КПК України.
Зі змісту угоди встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 в ході досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України. Сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, підозрюваному необхідно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 5 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 гривень з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості від 26 лютого 2021 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що права, надані йому законом, та обмеження у здійсненні таких прав у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, він повністю розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, визнає повністю та просив затвердити угоду.

Захисник в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду. Зазначив, що угода укладена відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки така відповідає волі сторін та не суперечить вимогам кримінального процесуального кодексу України.

Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 204 КК України як незаконне придбання і зберігання з метою збуту та збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв та спирту етилового.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.
Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого та прокурора не встановлено. В підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди, а також в тому, що угода про визнання винуватості від 26 лютого 2021 року не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин в межах такого розгляду на підставі даної угоди, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 .
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.
Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо нетяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , передбачене ч. 1 ст. 204 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, належить до нетяжких злочинів.
При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 26 лютого 2021 року вимогам ст. 469, 472, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема, щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Суд, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право затвердити угоду.
Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Відповідно до ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_3 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості за ч. 1 ст. 204 КК України, у виді штрафу в розмірі 5 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 гривень, з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.
З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, беручи до уваги, що угода про визнання винуватості, укладена 26 лютого 2021 року між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 з участю захисника ОСОБА_5 , відповідає вимогам КК України та КПК України, зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав вину, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, суд приходить до висновку, що угода підлягає затвердженню.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
За наведених обставин угоду слід затвердити, а ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 5 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 гривень, з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Крім того, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз на загальну суму 10 297 грн 35 к.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторона обвинувачення не заявляла та підстав для його застосування до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 314, 368, 370, 374, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 лютого 2021 року між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000014 від 26 лютого 2021 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 5 000 (п`яти тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень з конфіскацією та знищеннм незаконно виготовлених товарів.
Речові докази: поліетиленові пляшки із вмістом прозорої рідини із запахом спирту в кількості вісім штук об`ємом два літри, поліетиленові пляшки із вмістом прозорої рідини із запахом спирту в кількості одинадцять штук об`ємом півтора літра, одну поліетиленову пляшку із вмістом прозорої рідини із запахом спирту об`ємом один літр, одну поліетиленову пляшку із вмістом прозорої рідини із запахом спирту об`ємом пів літра, які вилучені 03 лютого 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 22 січня 2021 року в ході обшуку гаражного приміщення по АДРЕСА_2 - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів на загальну суму 10 297 гривень 35 копійок:

- для проведення судової хімічної експертизи №СЕ-19/109-21/1574-ФХД від 22 лютого 2021 року в розмірі 1 797 гривень 95 копійок;

- для проведення судової технічної експертизи №СЕ-19/109-21/1566-ДД від 18 лютого 2021 року в розмірі 3 269 гривень 00 копійок;
- для проведення судової технічної експертизи №СЕ-19/109-21/1823-ДД від 18 лютого 2021 року в розмірі 1 634 гривень 50 копійок;
- для проведення судової хімічної експертизи №СЕ-19/109-21/1575-ФХД від 19 лютого 2021 року в розмірі 1 961 гривень 40 копійок;
- для проведення судової технічної експертизи №СЕ-19/109-21/1571-ДД від 15 лютого 2021 року в розмірі 1 634 гривень 50 копійок.
Цивільний позов не заявлений. Запобіжний захід не обирався.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1