Провадження № 1-кп/537/145/2021
Справа № 537/1411/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2021 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2021 року за №0000030, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі Грузії, громадянина Грузії, з вищою освітою, який не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.01.2021 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
23.10.2020 року в денний час доби ОСОБА_5 , перебуваючи на законних підставах в квартирі АДРЕСА_2 , виявив в тумбочці загальної кімнати автомобільну магнітолу марки "Volkswagen Passat Golf Getta Caddy Touran VW", чорного кольору, що належить ОСОБА_6 . Так у ОСОБА_5 виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, керуючись корисливим мотивом та метою ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав з тумбочки, яка знаходилася в загальній кімнаті вищевказаної квартири, автомобільну магнітолу марки "Volkswagtn Passat Golf Getta Caddy Touran VW", чорного кольору, вартістю 2170 грн., що належала потерпілій ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_5 зник з місця скоєння злочину, чужим майно розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки в розмірі 2170 грн.

17.11.2020 року в денний час доби ОСОБА_5 , перебуваючи на законних підставах в квартирі АДРЕСА_2 , виявив в тумбочці загальної кімнати ноутбук марки "Acer", моделі "Aspire5253", який належить ОСОБА_6 . Так у ОСОБА_5 виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, керуючись корисливим мотивом та метою ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав з тумбочки, яка знаходилася в загальній кімнаті вищевказаної квартири, ноутбук марки "Acer", моделі "Aspire5253", вартістю 4600 грн., що належав потерпілій ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_5 зник з місця скоєння злочину, чужим майно розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки в розмірі 4600 грн.

20.11.2020 року в денний час доби ОСОБА_5 , перебуваючи на законних підставах в квартирі АДРЕСА_2 , виявив в шафі спальної кімнати шкатулку із золотими та срібними прикрасами, які належать ОСОБА_6 . Так у ОСОБА_5 виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, керуючись корисливим мотивом та метою ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав з шафи, яка знаходилася в спальній кімнаті вищевказаної квартири, ладанку квадратної форми із зображенням Божої Матері, із золота 500 проби, вагою 4,030 гр., вартістю 6225,07 грн., що належала потерпілій ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_5 зник з місця скоєння злочину, чужим майно розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки в розмірі 6225,07 грн.

02.01.2020 року в денний час доби ОСОБА_5 , перебуваючи на законних підставах в квартирі АДРЕСА_2 , виявив в шафі спальної кімнати шкатулку із золотими прикрасами, які належать ОСОБА_6 . Так у ОСОБА_5 виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, керуючись корисливим мотивом та метою ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав з шафи, яка знаходилася в спальній кімнаті вищевказаної квартири, брухт золота 585 проби, вагою 1,08 гр., вартістю 1059,16 грн., що належала потерпілій ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_5 зник з місця скоєння злочину, чужим майно розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки в розмірі 1059,16 грн.

03.01.2020 року в денний час доби ОСОБА_5 , перебуваючи на законних підставах в квартирі АДРЕСА_2 , виявив в шафі спальної кімнати шкатулку із золотими прикрасами, які належать ОСОБА_6 . Так у ОСОБА_5 виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, керуючись корисливим мотивом та метою ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав з шафи, яка знаходилася в спальній кімнаті вищевказаної квартири, брухт золота 585 проби, вагою 1,00 гр., вартістю 980,70 грн., що належала потерпілій ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_5 зник з місця скоєння злочину, чужим майно розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки в розмірі 980,70 грн.

14.01.2021 року в денний час доби ОСОБА_5 , перебуваючи на законних підстава в квартирі АДРЕСА_2 , виявив в тумбочці загальної кімнати ноутбук марки "Acer", моделі "Aspire 5730Z-323G32Mi", який належить ОСОБА_6 . Так у ОСОБА_5 виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, керуючись корисливим мотивом та метою ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав з тумбочки, яка знаходилася в загальній кімнаті вищевказаної квартири, ноутбук марки "Acer", моделі "Aspire 5730Z-323G32Mi", вартістю 2255,25 грн., що належав потерпілій ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_5 зник з місця скоєння злочину, чужим майно розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки в розмірі 2255,25 грн.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, а саме повторне таємне викрадення чужого майна.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повідомив, що розуміє українську мову, перекладача не потребує. Повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів за обставин, наведених в обвинувальному акті. Повідомив, що пів року співмешкав з ОСОБА_6 в її квартирі АДРЕСА_2 . Перебував в житловому приміщенні з дозволу господарки. Не працював та не мав легальних джерел доходу. За таких обставин в період з жовтня 2020 року по січень 2021 року без відому та дозволу ОСОБА_6 вчинив 6 епізодів таємного викрадення її майна, а саме автомагнітоли, двох ноутбуків та золотих виробів, які здав в ломбард, а гроші використав на власний розсуд. Просив суд при призначенні покарання врахувати його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася в судове засідання, хоча повідомлялася про місце і час розгляду справи. Подала письмову заяву про розгляд справи без її участі.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при встановлені фактичних обставин справи за клопотанням прокурора, з яким погодився обвинувачений, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Вина обвинуваченого підтверджується його особистими поясненнями в істинності та добровільності яких сумнівів у суду не виникає. А тому суд вважає вину обвинуваченого доведеною.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив повторно таємне викрадення чужого майна, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

В ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, розмір шкоди, заподіяної злочином, а саме те, що від злочинів тяжких наслідків не настало.

Потерпіла в письмових заявах не просила карати суворо ОСОБА_5 .

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який є громадянином Грузії, раніше судимий за злочини проти власності цієї ж потерпілої ОСОБА_6 , нові злочини вчинив до ухвалення попереднього вироку, не має на території України постійного місця проживання та роботи, не одружений, не перебуває під диспансерним або консультативним наглядом в психоневрологічному чи наркологічному диспансері. Суду не подано негативних характеристик обвинуваченого.

Обставиною, яка в силу ст.66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування збитку, завданого злочином.

Обставини, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання, відсутні.

З огляду на наведене, враховуючи позицію прокурора, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 мінімальне покарання в межах санкції закону за вчинений ним злочин, у виді арешту. На підставі ч.4 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.01.2021 року.

Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити з дотриманням положень ст.100 КПК України.

Відповідно до положень ст.124 КПК України, стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта Полтавського НДЕКЦ Міністерства внутрішніх справ України для проведення товарознавчих експертиз в сумі 2941,75 грн.

Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000030 щодо ОСОБА_5 не обирався запобіжний захід. ОСОБА_5 відбуває покарання у виді арешту строком 3 місяці за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.01.2021 року. Згідно з листом начальника ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області №887/115/108/02-21 від 10.04.2021 року, ОСОБА_5 затриманий та поміщений до ІТТ №8 ГУ НП в Полтавській області.

У справі "Руслан Яковенко проти України" в рішенні від 04.06.2015 року Європейський Суд з прав людини встановив порушення ст. 5 Конвенції в частині залишення без змін запобіжного заходу тримання під вартою до набрання вироку законної сили, що очевидно виходив за межі строку призначеного покарання. Встановив, що якби заявник вирішив оскаржити вирок, то набрання ним законної сили було б затримано на невизначений строк. І таким чином погодився із твердженням заявника, що ціною за реалізацію його права на оскарження була його свобода. Тому Європейський суд дійшов висновку, що було порушено ст.2 Протоколу №7 до Конвенції.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_5 до набрання вироку законної сили, оскільки в разі оскарження вироку такий запобіжний захід очевидно вийде за межі строку призначеного покарання.

На теперішній час ОСОБА_5 перебуває в місцях попереднього ув`язнення на виконання попереднього вироку суду, тому відсутні ризики, встановлені в ст.177 КПК України для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою з метою забезпечення виконання нового вироку.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у вигляді арешту на строк 3 (три) місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.01.2021 року, а саме арешт на строк 4 (чотири) місяці.

Строк покарання обчислювати з дня затримання ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили.

В строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте за попереднім вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.01.2021 року, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Речові докази: сувенірні гроші 12 купюр номіналом 1000 грн., 5 купюр номіналом 500 грн., 15 купюр номіналом 50 доларів США, 1 купюра номіналом 100 доларів США, які зберігаються в камері речових доказів ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП у Полтавській області повернути власнику чи законному володільцю.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1