ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2945/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

cлідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 23.07.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002168, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ст. 348 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що в провадженні слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження за №0002168 від 23.07.2021 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ст. 348 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 23.07.2021 приблизно о 18 год. 55 хв., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , на балконі квартири, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, явно ігноруючи існуючі в суспільстві правила та норми поведінки, аморально, цинічно та зверхньо ставлячись до прав та свобод і законних інтересів громадян, взявши до рук цеглину, кинув її на припаркований автомобіль Фольксваген Туарег, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , пошкодивши дах автомобіля, та спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди. На дану подію відразу прибули працівники поліції УПП у м. Києві ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на службовому автомобілі Тойота Пріус, д.н.з. НОМЕР_2 Працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просили ОСОБА_4 припинити вчиняти хуліганські дії, оскільки останній знаходячись на балконі висловлювався нецензурними словами в бік громадян, які перебували на вулиці. Після чого продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 діючи з винятковим цинізмом, який проявився в діях поєднаних з демонстративною зневагою до загально прийнятих норм моралі та проявом безсоромності та грубої непристойності, достовірно знаючи що перед ними працівники поліції, які виконували функції з охорони громадського порядку, та прибули на службовому автомобілі з розпізнавальними знаками Національної поліції України, кинув на вказаний автомобіль цеглину, тим самим пошкодивши службовий автомобіль Тойота Пріус д.н.з. НОМЕР_2 . Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 діючи з винятковим цинізмом, який проявився в діях поєднаних з демонстративною зневагою до загально прийнятих норм моралі та проявом безсоромності та грубої непристойності, перебуваючи в себе на балконі квартири кинув в бік натовпу людей, які зібралися, та намагались припинити його хуліганські дії, цеглину.

Крім того, ОСОБА_4 23.07.2021 приблизно о 19 год. 50 хв., знаходячись по місцю проживання за адресою АДРЕСА_1 , скоїв злочин проти авторитету органів державної влади.

Так, 23.07.2021 о 19 год. 50 хв. працівники поліції ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , будучи на чергуванні одягнутими у формений одяг, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , з метою затримання ОСОБА_4 , який вчиняв хуліганські дії, піднялись до квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку. В цей час ОСОБА_4 , тримаючи в руках кухонний ніж, відкрив двері квартири та побачивши перед собою працівників поліції у форменному одязі, і розуміючи, що працівники поліції при виконанні службових обов`язків, та прийшли до квартири з метою його затримання після вчинення кримінального правопорушення, висловив погрозу позбавити працівників поліції життя та намагався спричинити удари ножем поліцейському УПП у м. Києві ОСОБА_10 , однак був затриманий на місці.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ст. 348 КК України, та існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює, що у разі доведення його вини у вчиненні особливо тяжкого злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від восьми до тринадцяти років з конфіскацією майна. Вказані обставини можуть спонукати підозрюваного до втечі з метою уникнення покарання;

вчинити інший злочин.

При цьому, більш м`які запобіжні заходи недостатні для запобігання вказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, зокрема:

запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що останній вчинив умисний злочин, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років;

запобіжний захід у вигляді особистої поруки неможливо застосувати до підозрюваного у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те що, вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте, з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б виступати в якості поручителя відсутні;

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту неможливо застосувати до ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що така міра обмеження особистої свободи буде абсолютно не дієвою, зважаючи на обставини кримінального правопорушення та встановлені і обґрунтовані у даному клопотанні ризики.

Тому на підставі пункту 5 частини другої статті 183 КПК України до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з мотивів викладених у клопотанні, просив його задовольнити.

Захисник заперечила проти задоволення клопотання, надавши слідчому судді виписку з медичної карти ОСОБА_4 , відповідно до якої останній в 2014 році проходив стаціонарне лікування в КНП "Клінічна лікарня "Психіатрія" з діагнозом гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії без зв`язку зі стресом, параноїдний синдром, просила застосувати до підозрюваного один з запобіжних заходів, передбачених ст. 508 КПК України.

ОСОБА_4 підтримав заперечення свого захисника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

24.07.21 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 396, ст. 348 КК України.

З матеріалів кримінального провадження № 0002168 вбачається, що наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 передбачених ч. 3 ст. 396, ст. 348 КК України кримінальних правопорушень підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення у ОСОБА_10 ; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення у ОСОБА_7 ; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення у ОСОБА_12 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом обшуку від 23.07.2021; протоколами огляду місця події від 23.07.2021; протоколами огляду документів (відеозапису) від 24.07.2021; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 24.07.2021.

Таким чином, з долучених до клопотання матеріалів вбачається, що існує висока ймовірність, що зазначені слідчим обставини мали місце, а ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 396, ст. 348 КК України. Причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначених кримінальних правопорушень підтверджується достатніми на цьому етапі розслідування доказами.

Ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується відсутністю міцних соціальних зв`язків ОСОБА_4 у суспільстві, зокрема відсутністю постійного місця роботи, а також ймовірністю втечі ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, зважаючи на відсутні міцні соціальні зв`язки у суспільстві та тяжкість покарання, яке у разі доведення його вини, може бути застосоване.

Наявність ризику вчинити інший злочин слідчому судді не доведено, оскільки, хоча у клопотанні він зазначений, проте конкретизації в чому саме він полягає, ні слідчим у клопотанні, ні прокурором у судовому засіданні не вказано.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого статтею 348 КК України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років.

Враховуючи зміст статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 348 КК України, є особливо тяжким злочином.

Тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом серед усіх запобіжних заходів, передбачених Кодексом. Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі незаконно впливати на потерпілого та свідків; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті; слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених Кодексом (частина друга).

Крім наявності вказаних ризиків, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (стаття 178 КПК України).

Визначивши такі критерії застосування слідчим суддею до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, законодавець дотримав міжнародних стандартів щодо тримання під вартою, збалансував необхідність у забезпеченні ефективного здійснення кримінального провадження та права особи, щодо якої воно відкрито, на свободу та особисту недоторканність і передбачив тримання такої особи під вартою виключно на підставі вмотивованого судового рішення.

При цьому, у пункті 57 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Корнійчук проти України» наголошено, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки воно коротке, має бути переконливо продемонстроване органами влади; обов`язок посадової особи, яка відправляє правосуддя, надавати відповідні та достатні підстави затримання на додаток до наявності обґрунтованої підозри.

Обираючи вид запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ст. 348 КК України, передбачених пунктом 1 статті 177 КПК України ризиків, оцінює в сукупності наведені у частині першій статті 178 КПК України обставини: вагомість доказів причетності ОСОБА_4 до вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, відсутність постійного місця роботи та вважає, що доводи клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Встановлені обставини вказують на існування суспільної потреби у застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного з ізоляцією ОСОБА_4 від суспільства, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашній арешт, не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255 - 255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Зважаючи на положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне розмір застави не обирати, оскільки, злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , пов`язаний із застосуванням насильства.

Щодо клопотання захисника застосувати до підозрюваного один з запобіжних заходів, передбачених ст. 508 КПК України слідчий суддя вважає необхідним зазначити наступне.

Ч. 1 ст. 503 КПК України встановлено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що:

1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності;

2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Відповідно до норм ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:

1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;

2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби (ч. 2 ст. 508 КПК України).

Стаття 509 КПК України визначає, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є:

1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання;

2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).

З аналізу зазначених норм слідує, що факт розладу психічної діяльності чи психічної хвороби підозрюваного відповідно до КПК України повинен бути встановлений за результатами проведеної за ініціативою дізнавача, слідчого, прокурора психіатричної експертизи. Лише після встановлення таким способом факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби підозрюваного, до нього можуть бути застосовані запобіжні заходи, передбачені ст. 508 КПК України.

Надана захисником виписка з медичної карти ОСОБА_4 , відповідно до якої останній в 2014 році проходив стаціонарне лікування в КНП "Клінічна лікарня "Психіатрія", а також його дії та поведінка під час скоєння інкримінуємих йому злочинів дають підстави вважати, що підозрюваний під час вчинення суспільно небезпечного діяння дійсно можливо був в неосудному або обмежено осудному стані. Проте питання перевірки цих фактів через призначення психіатричної експертизи на досудовому слідстві віднесено до компетенції слідчого чи прокурора, які у випадку встановлення підстав для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру зобов`язані через винесення відповідної постанови змінити порядок досудового розслідування і продовжити його згідно з правилами, передбаченими Главою 39 "Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру" КПК України (ч. 2 ст. 503 КПК України). До цього моменту досудове розслідування кримінального провадження повинно здійснюватися за загальними правилами, встановленими чинним кримінально-процесуальним Законом.

Також у судовому засіданні слідчим суддею на тілі підозрюваного ОСОБА_4 були виявлені ушкодження у вигляді синців під очима. З даного приводу підозрюваний зробив заяву, що зазначені тілесні ушкодження він отримав під час свого затримання, коли один з працівників поліції, як йому пізніше стало відомо на прізвище ОСОБА_16 , повалив його на підлогу в кімнаті та долонями рук наніс три удари по обличчю.

Відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Ознайомившись з матеріалами скарги, заслухавши пояснення захисника, підозрюваного та прокурора, враховуючи наявність у ОСОБА_4 видимих тілесних ушкоджень, слідчий суддя приходить до висновку про зобов`язання поліцейських конвойної служби провести невідкладне проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_4 .

Також, оскільки відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК України досудове розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів здіюснюють слідчі органів Державного бюро розслідувань, слідчий суддя вважає за необхідне надати доручення територіальному управлінню Державного бюро розслідування, розташованому у м. Києві, провести перевірку факту нанесення працівниками УПП у м. Києві тілесних ушкоджень ОСОБА_4 при його затриманні, яке мало місце 23.07.2021.

Керуючись ст.ст. 110,132,176-178,182,183,186,193-197,206,369-372,376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 23.07.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002168, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 296, ст. 348 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 57 (п`ятдесят сім) днів, тобто до 20.09.2021.

Час тримання під вартою відраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 23.07.2021 року 20 годин 10 хвилин.

Зобов`язати поліцейських конвойної служби Відділу превенції Дарницького УП ГУ НП в м. Києві забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доручити територіальному управлінню Державного бюро розслідування, розташованому у м. Києві, провести перевірку факту нанесення працівниками УПП у м. Києві тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при його затриманні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 30.07.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1