Провадження № 1-кп/947/1403/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.05.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

представника потерпілого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002815 від 21.11.2020 року, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тартар Азербайджанської республіки, громадянина Азербайджанської республіки, азербайджанця, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, без місця реєстрації в Україні, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 , 19.11.2020 року, о 21 годині 42 хвилин разом з особою матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, перебуваючи біля будинку № 16 по вул. Академіка Корольова в м. Одесі сіли до транспортного засобу марки «Hyndai Avante» д/н НОМЕР_1 сірого кольору, під керуванням потерпілого ОСОБА_5 , яку вони викликали через мобільний додаток «Тачка». Скориставшись послугами таксі, повернувшись до вищевказаної адреси, у ОСОБА_8 та у особи матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_5 .

Так, реалізуючи свій спільний злочинний умисел та корисливий мотив, спрямований на відкрите викрадення майна, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, особа матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, яка знаходилась на задньому пасажирському сидінні транспортного засобу марки «Hyndai Avante» д/н НОМЕР_1 застосував силу, обхвативши лівою рукою за шию ОСОБА_5 , а правою рукою утримуючи останнього витребував у нього грошові кошти. В цей час ОСОБА_8 шляхом нанесення удару кулаком по обличчю спричинив ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження.

В подальшому ОСОБА_8 відкрито викрав мобільний телефон марки «Iphone 8 Plus» в корпусі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_2 із SIM карткою мобільного оператора «Київстар» із абонентським номером НОМЕР_3 , який знаходився у зафіксованому стані на спеціальному утримувачі, який належав потерпілому ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_8 та особа матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження з місця вчинення кримінального правопорушення з вищевказаним викраденим майном втекли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 9998,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Так, обвинувачений пояснив, що 19.11.2020 року, біля 22.00 годин він разом зі своїм товаришем на ім`я ОСОБА_9 перебували біля будинку № 16 по вул. Академіка Корольова в м. Одесі. Вони викликалии авто через застосунок "Тачка", та на їх виклик приїхав транспортний засіб марки «Hyndai Avante» сірого кольору, під керуванням потерпілого ОСОБА_5 . Скориставшись послугами таксі, вони повернулись до буд. АДРЕСА_2 , де його товариш ОСОБА_9 , який знаходився на задньому пасажирському сидінні обхватив лівою рукою за шию ОСОБА_5 , а правою рукою утримуючи останнього почав вимагати у нього грошові кошти. В цей час він наніс удар кулаком по обличчю ОСОБА_5 та викрав його мобільний телефон марки «Iphone 8 Plus», який знаходився на спеціальному утримувачі. Після цього, він та ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення з вищевказаним викраденим майном втекли, розпорядившись ним на власний розсуд. Однак через один день він усвідовим те, що скоїв та прийшов добровільно до відділку поліції, де написав заяву про вчинене ним кримінальне правопорушення та повернув викрадений телефон.

У скоєному ОСОБА_8 щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Звернувся до суду з заявою, згідно якої просив розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_8 , вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, обмежитись дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб доведена в повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кримінального стягнення, не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, його характеристику, його щире каяття в скоєному та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення як пом`якшуючі обставини, відсутність судимостей, його сімейний стан, а саме наявність на утриманні малолітньої дитини 2020 року народження, наявність захворювання на невиліковну хворобу, добровільне з`явлення до органів поліції із зізнанням та добровільне повернення викраденого майна, міцні соціальні зв`язки та наявність місця мешкання на території України, суд приходить до переконання про недоцільність перевиховання обвинуваченого шляхом ізоляції від суспільства та про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України. Крім того, суд окремо звертає увагу на те, що потерпілому ОСОБА_5 було частково відшкодовано завдану матеріальну шкоду шляхом добровільного повернення мобільного телефону, та сам факт невизнання цивільного позову обвинуваченим не є підставою для призначення покарання у вигляді ізоляції від суспільства.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди у сумі 25 766 грн. 50 коп., суд вважає таким, що підлягає задоволенню, оскільки вимоги про стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого обґрунтовані і підтверджені документально в повній мірі, зокрема касові чеки, квитанції з аптек долучені до цивільного позову відповідають предметному розгляду цивільного позову та на думку суду відносяться до таких витрат, які були пов`язані з лікуванням та потребами потерпілого внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень.

Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 , про стягнення моральної шкоди у сумі 50 000 грн., до обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає таким, що в цій частині позов підлягає задоволенню частково, виходячи з принципів розумності, справедливості та сатисфакції вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки сума, яку потерпілий просить стягнути з обвинуваченого на думку суду, не відповідає спричиненій йому моральній шкоді.

Таким чином, суд приходить до переконання, що з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_5 слід стягнути грошові кошти, в розмірі: 25 766 грн. 50 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та 30 000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 55 766 грн. 50 коп.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст.124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання: у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до п.1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою скасувати та негайно звільнити з під варти в залі суду.

У строк відбування призначеного судом покарання за цим вироком (в разі скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття покарання)зарахувати перебування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто з 24.11.2020 року до моменту його звільнення з-під варти в залі суду 28.05.2021 року.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.11.2020 року на мобільний телефон марки «Iphone 8 Plus» в корпусі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_2 із SIM карткою мобільного оператора «Київстар» із абонентським номером НОМЕР_3 скасувати.
Речові докази: мобільний телефон марки «Iphone 8 Plus» в корпусі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_2 із SIM карткою мобільного оператора «Київстар» із абонентським номером НОМЕР_3 - вважати повернутими власнику ОСОБА_5 .
Витрати на залучення експерта та проведення судової товарознавчої експертизи по кримінальному провадженню стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 653,80 гривень.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 завдану матеріальну шкоду в розмірі 25766,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 завдану моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1