ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2238/21

17 серпня 2021 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нагірянка Чортківського району Тернопільської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, неодружений, із загальною середньою освітою, працюючого неофіційно, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи військову службу на посаді водія гранатометного взводу 1 механізованого батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (на даний час військова частина НОМЕР_2 ), діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 27 березня 2015 року близько 08.00 години без будь-яких поважних причин з метою назавжди ухилитися від військової служби самовільно залишив місце служби місце табірного збору військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (на даний час військова частина НОМЕР_2 ), що дислокувалася у АДРЕСА_2 та відправився за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , та обов`язки щодо проходження військової служби не виконував і проводив час на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в скоєному злочині визнав повністю, щодо фактичних обставин справи не заперечував, щиро кається в скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 вчинив самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану (дезертирство) і кваліфікує його дії за ч.3 ст. 408 КК України.

При обраннi мiри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.

Враховуючи наявні пом`якшуючі обставини та особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання і вперше вчинив кримінальне правопорушення, суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів може бути умовне покарання і рахує за можливе застосувати до нього ст.75 КК України та звільнити від відбуття покарання з випробуванням.

Відповідно до ст. 52, 54 КК України суд також призначає ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення спеціального військового звання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 371, 374, 375 КПК України, ст. 75, 76, 408 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти органи з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації.

Позбавити ОСОБА_4 спеціального військового звання "старший солдат Збройних Сил України".

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1