Дата документу 05.07.2021 Справа № 554/5446/21
Провадження № 1-кс/554/9649/2021
У Х В А Л А
05 липня 2021 року м. Полтава
При цьому, в разі не передачі обумовленої суми грошових коштів, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , погрожували потерпілому ОСОБА_7 фізичним насильством.
Тоді ж з метою залякування та визнання вигаданого боргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 нанесли потерпілому ОСОБА_7 близько 10 ударів по тулубу та голові, чим спричинили останньому тілесні ушкодження.
Після цього 17.04.2021 року, з метою залякування та визнання вигаданого боргу, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , перебуваючи на центральному критому ринку що по вул. Новий Базар у м. Полтава, наніс потерпілому ОСОБА_7 один удар залізним предметом стиснутим в кулак в область обличчя, чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, шраму шкіри правої виличної ділянки, який є наслідком загоєння забійної рани м`яких тканин, гематоми м`яких тканин з субконктивальним крововиливом правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи №451 від 13.05.2021, кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як ЛЕГКІ тілесні ушкодження, що спричини короткочасний розлад здоров`я.
Після цього, 11.06.2021 року, близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи в автомобілі ВАЗ 2110, д.н.з. НОМЕР_1 , поблизу під`їзду №2 корпусу 2 будинку 23/83 по вул. 23 Вересня в м. Полтаві, одержав від потерпілого ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 3800 гривень, як частину вигаданого неіснуючого боргу.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 15.06.2021 року об 11 год. 45 хв. ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , одержав від потерпілого ОСОБА_7 поблизу під`їзду №2 корпусу 2 будинку 23/83 по вул. 23 Вересня в м. Полтаві обумовлену суму грошових коштів у розмірі 10 200 гривень, чим довів спільний із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочинний умисел до кінця.
15.06.2021 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
В ході обшуку автомобіля марки «ВАЗ 2110» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено:
1) свідоцтво про реєстрацію ТЗ ВАЗ 2110 д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 , НОМЕР_2 .
2) посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_3 ;
3) автомобіль марки «ВАЗ 2110» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
15.06.2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені вищевказаного кримінального правопорушення.
Отже, з метою належного забезпечення збереження речових доказів, забезпечення конфіскації майна як виду покарання виникає необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Представник власника майна ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, надав до суду заперечення в яких просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки власником автомобіля є ОСОБА_8 , який не має жодного відношення до вказаного кримінального провадження, а вилучені документи на автомобіль не можуть бути предметом і доказом злочину.
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процессуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
23.06.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 09.06.2021 року було проведено обшук автомобіля «ВАЗ 2110», д.н.з. НОМЕР_1 . В ході обшуку автомобіля марки «ВАЗ 2110» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено:
1) свідоцтво про реєстрацію ТЗ ВАЗ 2110 д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 , НОМЕР_2 .
2) посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_3 ;
3) автомобіль марки «ВАЗ 2110» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереженняречовихдоказів; спеціальноїконфіскації; конфіскації майна як виду покарання; відшкодуванняшкоди, завданоївнаслідоккримінальногоправопорушення (цивільнийпозов).
У клопотанні йдеться про арешт майна з метою конфіскації як виду покарання, проте ОСОБА_8 не повідомлено про підозру, не вказано яке відношення він має до вказаного кримінального провадження. Цивільний позов по справі також не заявлено. Також слідчим не надано й доказів, які б давали достатні підстави вважати, що вилучене майно підлягатиме спеціальній конфіскації. Слідчий зазначав, що метою арешту у цій справі є збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України якщо метою арешту є збереження речових доказів, то такий арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На думку слідчого судді, слідчим не наведено переконливих доводів з приводу того, що вилучений автомобіль, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію та ключі, відповідають критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, в контексті предмета розслідування та внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей. Зокрема, не вказано, що вилучений автомобіль був використаний ним безпосередньо для впливу на об`єкт кримінально-правової охорони. Тому немає доказів, які б давали підстави вважати, що цей автомобіль, як матеріальний предмет, був спрямований на вчинення злочину.
На підставі викладеного клопотання слідчого не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 132, 167, 170-179, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1