Справа №:755/2008/21
Провадження №: 1-кп/755/732/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

провівши в приміщені суду в м. Києві відкрите підготовче судове засідання по обвинувальному акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 18.04.2017 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.200, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.205-1, ч.3 ст. 27 ч.3 ст.209 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.200, ч.2 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.205-1, ч.2 ст. 27 ч.3 ст.209 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

ПрокурораОСОБА_8
ОбвинуваченоїОСОБА_7 .
ОбвинуваченоїОСОБА_9
ОбвинуваченогоОСОБА_10
ОбвинуваченогоОСОБА_4
ОбвинуваченогоОСОБА_3 .
ЗахисникаОСОБА_11

в с т а н о в и в:

29 січня 2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов для розгляду вищевказаний обвинувальний акт та додані до нього документи, які відповідно до вимог ст.35 КПК України, передано судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 для розгляду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 лютого 2021 року зазначене кримінальне провадження було призначено до відкритого підготовчого судового засідання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст.291 КПК України.

Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_11 та обвинувачені в підготовчому судовому засіданні заперечували щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Суд в підготовчому судовому засіданні розглянувши питання, яке було підтримано сторною захисту, про направлення справи до суду апеляційної інстанції для визначення підсудності, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право із стадії підготовчого судового розгляду направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Відповідно до ст.32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

З обвинувального акту вбачається, шо обвинуваченими в період 2016 2018 років було вчинено ряд кримінальних правопорушень, а саме: внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичних осіб, завідомо неправдивих відомостей за попередньою змовою групою осіб, підробка документів на переказ та інших засобів доступу до банківських рахунків за попередньою змовою групою осіб та легалізація (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом в особливо великому розмірі, вчиненого у складі організованої групи, відкриття підконтрольним підприємствам з ознаками фіктивності поточних рахунків в банківських установах та їх використання з метою прикриття незаконної діяльності підприємств реального сектору економіки щодо обготівковування грошових коштів з зазначених розрахункових рахунків з метою їх наступної передачі на адресу «вигодонабувачів».

Стороною обвинувачення ці дії кваліфіковано за ч.2 ст.200, ч.2 ст.205-1, ч.3 ст.209 КК України, причому дані правопорушення були вчинені на території різних районів м. Києва, серед яких відсутні адреси, які територіально відносяться до Дніпровського району м. Києва.

Відповідно до обвинувального акту, обвинуваченим ОСОБА_3 було організовано злочинне об`єднання, до якого залучено ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , проте, місце створення та функціонування даного об`єднання не вказано.

Відповідно до обвинувального акту, обвинуваченим ОСОБА_4 було утворено ТОВ «Лайтбокс» та ПП «Лайтбокс», які зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 1, оф. 201, що територіально відноситься до Голосіївського району.

Відповідно до обвинувального акту, обвинуваченим ОСОБА_10 було утворено ТОВ «Металбудпостач», яке зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, 41, що територіально відноситься до Шевченківського району, та ПП «Бодісістем», яке зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Миколайчука, 7-А, що територіально відноситься до Дніпровського району.

Також, обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_12 було утворено відповідно ТОВ «Оптимум ЛТД» та ТОВ «Інсейн Глорія», адреси реєстрації яких в обвинувальному акті не значяться. Передавання обвинуваченими документів для проведення державної реєстрації зазначених юридичних осіб відбувалося, відповідно до обвинувального акту, на території Печерського району м. Києва.

Слід звернути увагу на те, що відповідно до обвинувального акту дані юридичні особи за вказаними адресами фактично не знаходились та господарську діяльність не здійснювали.

В подальшому, обвинуваченими було вчинено ряд дій, спрямованих на відкриття банківських рахунків та вчинено обготівкування грошових коштів у різних відділеннях банківських установ у м. Києві.

Виходячи із вимог ст. 32 КПК України щодо визначення підсудності у разі вчинення кількох кримінальних правопорушень, відповідно до ст.12 КПК України критерієм класифікації злочинів є ступінь їх тяжкості, а роль класифікатора за таким критерієм виконують розмір санкцій відповідних статей Кримінального кодексу України.

Виходячи із зазначеного, більш тяжким правопорушенням із інкримінованих в даному випадку виступає правопорушення, передбачене, ч.3 ст.209 КК України, тобто: вчинення фінансових операцій з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких коштів, джерел їх походження, зміну їх форми (перетворення), а так само набуття, володіння та використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, вчинених організованою групою та в особливо великому розмірі.

З обвинувального акту вбачається, шо обвинуваченими в період 2016 2018 років було відкрито розрахункові рахунки в різних банківських установах міста Києва, а зняття готівкових коштів здійснювалось в різних відділеннях даних банківських установ, які розташовані в різних районах м. Києва, серед яких відсутні адреси, які територіально відносяться до Дніпровського району м. Києва.

Виходячи із вимог ст. 32 КПК України щодо визначення підсудності у разі неможливості визначення місця вчинення правопорушення, то нормою передбачено здійснення кримінального провадження судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Згідно з положеннями ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Відповідно до закріпленого положеннями ст. 38 КПК України визначення органів досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство), органами досудового розслідування визначено не службових осіб слідчих цих органів досудового розслідування, якими підписано обвинувачення, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

Таким чином, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Такий висновок узгоджується й з позиціями Верховного Суду, викладеними в ухвалах від 22.04.2020 року у справі № 487/7605/19 (№ 51-1901впс20) та від 13.05.2020 року у справі № 643/7208/20 (№ 51-2272впс20).

Слід зазначити, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 18.04.2017 року, як вбачається з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, здійснювалося Шостим слідчим відділом розслідування кримінальних проваджень Слідчого управління Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві. Зареєстроване місцезнаходження Слідчого управління Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві знаходиться за адресою: м. Київ, м. Київ, вул. Шолуденка, 31, - що територіально не відноситься до Дніпровського району. А зеєстроване місцезнаходження Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві знаходиться за адресою: м. Київ, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, - що територіально також не відноситься до Дніпровського району.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 22.05.2020 року у справі №643/7609/20, встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно із пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

З огляду на абз.1 ч.2 ст.34 цього Кодексу питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Отже, з метою недопущення порушення правил територіальної підсудності під час розгляду даного клопотання, з урахуванням вимог ст.ст. 32, 34 КПК України, є достатні підстави для направлення матеріалів даного клопотання з поданням до Київського апеляційного суду для вирішення питання про його направлення з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 9, 34, 38, 132 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 18.04.2017 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.200, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.205-1, ч.3 ст. 27 ч.3 ст.209 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.200, ч.2 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.205-1, ч.2 ст. 27 ч.3 ст.209 КК України, - направити до Апеляційного суду м. Києва для визначення підсудності .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення.
Оголошення повного тексту призначити на 16 лютого 2021 року об 11 годині 20 хвилин.

Суддя: ОСОБА_1