Дата документу 11.05.2021 Справа № 311/884/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №311/884/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/208/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізький апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, громадянина України, який має вищу освіту, працює на посаді міського голови Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, одружений, має двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.382, ч.1 ст.171 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Прокурор Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 03 липня 2020 року, яким ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.382 КК України та виправдано; визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.171 КК України та призначено йому покарання за ч.1 ст.171 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнено останнього від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини провадження, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 , правильність кваліфікації його дій, вважає, що вказаний вирок підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість. Вирок суду в частині виправдання ОСОБА_6 за ч.3 ст.382 КК України скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.171, ч.3 ст.382 КК України, та призначити останньому покарання: за ч.1 ст.171 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік; за ч.3 ст.382 КК України у виді позбавленні волі на строк 4 роки з позбавленням права обіймати посади та займатися певною діяльністю на строк 2 роки. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права обіймати посади та займатися певною діяльністю на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що висновки суду про відсутність одного з елементів складу злочину, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, суб`єктивної сторони, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

При цьому сторона обвинувачення вважає, що доказів факту умисного невиконання ОСОБА_6 рішення суду було надано достатньо.

Предметом злочину за ч.ч.1-3 ст.382 КК України є судовий акт органів правосуддя, який постановлений судом будь-якої юрисдикції, інстанції, із будь-якої категорії судових справ та набрав законної сили.

У свою чергу, суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом, а мотиви злочину можуть бути різними і на кваліфікацію не впливають.

Об`єктивна сторона вчиненого правопорушення (дії ОСОБА_6 щодо звернення за роз`ясненням судового рішення вже після подачі ним касаційної скарги та більш ніж через два місяці після винесення рішення про поновлення ОСОБА_10 на роботі; не вжиття будь-яких заходів на виклик ОСОБА_10 та саме на поновлення його на робочому місці, про що його було зобов`язано рішення суду по суті, шляхом реалізації своїх процесуальних прав) відображає внутрішнє ставлення обвинуваченого ОСОБА_6 до вчиненого злочину, тобто свідчить про його цілеспрямовані дії на завуальоване умисне невиконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Крім того, жодної обставини, яка пом`якшувала покарання ОСОБА_6 , не встановлено, відносно останнього за невиконання рішення суду постановами державного виконавця від 15 липня 2016 року, 11 серпня 2016 року двічі накладені штрафи у сумі 680 грн та 1360 грн, що призвело до призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання.

Згідно з вироком суду, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України за таких обставин.

Так, ОСОБА_6 згідно з рішенням першої сесії сьомого скликання Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області від 19 листопада 2015 року № 1 обрано на посаду міського голови Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області.

Згідно з ч.1 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування», повноваження сільського, селищного, міського голови починаються з моменту оголошення відповідною сільською, селищною, міською виборчою комісією на пленарному засіданні ради рішення про його обрання. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частин першої та другої статті 79 цього Закону.

Згідно з п.п.10,20 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільський, селищний, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів, видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Згідно з ч.1 ст.14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посада міського голови відноситься до четвертої категорії посад в органах місцевого самоврядування.

У зв`язку з вищевикладеним ОСОБА_6 обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій і, відповідно до п. 1 примітки до ст.364 КК України та п. 2 примітки до ст.368 КК України, являється службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Досудовим розслідуванням встановлено, що потерпілий ОСОБА_10 16 серпня 2012 року розпорядженням міського голови Дніпрорудненської міської ради № 20 призначений на посаду директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» за контрактом, який тричі продовжувався 16 жовтня 2012 року, 16 жовтня 2013 року та 16 жовтня 2014 року.

За контрактом від 16 жовтня 2014 року строк його дії визначено до 15 жовтня 2015 року. Пунктами 5.2, 5.6 контракту передбачено, що він припиняється у випадку перебігу строку його дії. До закінчення строку дії він може бути за згодою сторін продовжений або переукладений на новий строк.

06 серпня 2015 року у зв`язку з оголошенням часткової мобілізації, потерпілого ОСОБА_10 призвано на військову службу із подальшим зарахуванням до списків ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Того ж дня, розпорядженням № 19 міського голови Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, потерпілого ОСОБА_10 увільнено від виконання обов`язків директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» на період призову на військову службу під час мобілізації.

Далі, 15 жовтня 2015 року, розпорядженням №34 міського голови Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, потерпілого ОСОБА_10 звільнено з посади директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» у зв`язку із закінченням строку дії контракту.

Вважаючи своє звільнення таким, що не відповідає чинному законодавству, потерпілим ОСОБА_10 подано цивільний позов до Василівського районного суду Запорізької області, за результатами розгляду якого, на підставі постанови вказаного суду від 29 лютого 2016 року, потерпілому ОСОБА_10 відмовлено у задоволенні позову до Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, потерпілий ОСОБА_10 оскаржив його до апеляційного суду Запорізької області. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 05 травня 2016 року, звільнення ОСОБА_10 з посади директора КП «Дніпрорудненський міський ринок», визнано судом незаконним та поновлено його з 16 жовтня 2015 року на вищевказаній посаді на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації. Зобов`язано Дніпрорудненську міську раду Василівського району Запорізької області внести до трудової книжки ОСОБА_10 відомості про скасування запису про звільнення його з посади директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» за п. 2 ст. 36 КЗпП України та внести запис про його поновлення на посаді директора КП «Дніпрорудненський міський ринок». Рішення в частині поновлення на роботі судом допущено до негайного виконання.

Вказане рішення суду отримано Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області 10 травня 2016 року з реєстрацією в книзі вхідної кореспонденції за вхідним № 388.

У подальшому, 06 червня 2016 року Василівським районним судом Запорізької області видано виконавчий лист про виконання рішення суду щодо поновлення ОСОБА_10 на посаді директора КП «Дніпрорудненський міський ринок».

За даним виконавчим листом, 06 червня 2016 року старшим державним виконавцем Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_11 відкрито виконавче провадження № 51339142 та боржнику - Дніпрорудненській міській раді Василівського району Запорізької області надано строк для добровільного виконання рішення суду до 12 червня 2016 року.

13 червня 2016 року на адресу Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області направлено вимогу державного виконавця за вихідним номером 14403/4, яка отримана Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області з реєстрацією в книзі вхідної кореспонденції за № 543 від 01 липня 2016 року. Вказаною вимогою Дніпрорудненську міську раду Василівського району Запорізької області зобов`язано добровільно виконати рішення суду в строк до трьох днів з моменту одержання вимоги та роз`яснено відповідальність, передбачену ст.382 КК України за невиконання рішення суду.

01 липня 2016 року матеріали виконавчого провадження № 51339142 були передані до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

05 липня 2016 року виконавче провадження № 51339142 прийнято до виконання державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_12

05 липня 2016 року, на адресу Дніпрорудненскої міської ради Василівського району Запорізької області, направлено дві вимоги державного виконавця (вихідні номери 10951-6-03.4 та 10952-6-03.4), які отримані Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області з реєстрацією в книзі вхідної кореспонденції за № 565 та № 566 від 08 липня 2016 року, якою міського голову Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області ОСОБА_6 зобов`язано негайно виконати рішення суду в строк до трьох днів з моменту одержання і роз`яснено відповідальність, передбачену ст.382 Кримінального кодексу України за невиконання рішення суду.

ОСОБА_6 , діючи умисно, всупереч ст. 129-1 Конституції України, відповідно до якої судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання, проігнорував ці вимоги, внаслідок чого, державним виконавцем своїми постановами від 15 липня 2016 року та 11 серпня 2016 року накладено штрафи у розмірі 680 гривень та 1360 гривень на ОСОБА_6 .

Однак, рішення суду про поновлення ОСОБА_13 на роботі директором КП «Дніпрорудненський міський ринок» ОСОБА_6 умисно не виконано, у зв`язку з чим, державним виконавцем 23 серпня 2016 року до Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області направлено подання про притягнення останнього до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду.

За таких обставин, у ОСОБА_6 були відсутні будь-які правові підстави для невиконання рішень суду про поновлення ОСОБА_10 на роботі, яке набрало законної сили.

Таким чином, міський голова Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області ОСОБА_6 , у період часу з 10 травня 2016 року по теперішній час, будучи обізнаним про винесене судом рішення, маючи об`єктивну можливість його виконати, знаходячись на своєму робочому місці, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , у робочий час, з 08 до 17 години, діючи умисно, в своїх особистих інтересах, демонструючи явну неповагу до суду та ігноруючи прийняте ним рішення в частині негайного поновлення на роботі потерпілого ОСОБА_10 , яке вступило в законну силу 05 травня 2016 року, в порушення ст. 129-1 Конституції України вказане рішення суду умисно не виконав. При цьому, він керувався не тільки відсутністю особистої законослухняності, а й зневажливим ставленням до встановленого в Україні порядку виконання судових рішень.

Таким чином, міський голова Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області ОСОБА_6 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, всупереч вимогам законодавства щодо обов`язковості виконання судових рішень, достовірно знаючи про необхідність поновлення на посаді директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» ОСОБА_10 , та маючи реальну можливість це зробити, умисно ухилився від виконання судового рішення, і ніяких дій щодо його виконання не здійснив.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, що кваліфікується як умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 згідно з рішенням першої сесії сьомого скликання Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області від 19 листопада 2015 року №1 обрано на посаду міського голови Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області.

Згідно з ч.1 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування», повноваження сільського, селищного, міського голови починаються з моменту оголошення відповідною сільською, селищною, міською виборчою комісією на пленарному засіданні ради рішення про його обрання. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частин першої та другої статті 79 цього Закону.

Згідно з п.п.10,20 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільський, селищний, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів, видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Згідно з ч.1 ст.14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посада міського голови відноситься до четвертої категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про інформаційні агентства», журналіст інформаційного агентства має права та виконує обов`язки, визначені чинним законодавством України про пресу, телебачення і радіомовлення.

Згідно з положеннями ст.26 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» журналіст має право відкрито здійснювати записи, в тому числі із застосуванням будь-яких технічних засобів, за винятком випадків, передбачених законом.

ОСОБА_6 , 19 грудня 2016 року близько 16 години 20 хвилин, маючи умисел на перешкоджання законній професійній діяльності журналіста, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді недопущення поширення інформації, знаходячись у робочий час, на робочому місці в службовому кабінеті міського голови Дніпрорудненської міської ради, розташованому в будинку №13 по пр.Ентузастів в м. Дніпрорудному Василівського району Запорізької області, діючи умисно, в порушення вимог ст.24 Закону України «Про інформацію», ст.21 Закону України «Про інформаційні агентства», ст.26 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», заздалегідь знаючи, що потерпілий ОСОБА_14 є журналістом, який працює на посаді журналіста Інформаційного агентства «IPnews», має посвідчення журналіста № НОМЕР_1 , та який на той момент збирав інформацію щодо роботи комунального унітарного підприємства «Наш дім», підпорядкованого Дніпрорудненській міській раді, з метою перешкоджання законній професійній діяльності журналіста ОСОБА_14 , підійшов до столу, на який ОСОБА_14 попередньо поставив належну йому увімкнену відеокамеру «Panasonic», з метою фіксації їхньої розмови. Реалізуючи свій злочинний умисел на перешкоджання законній професійній діяльності журналіста, ОСОБА_6 узяв увімкнену відеокамеру «Panasonic» ОСОБА_14 та, з метою недопущення здійснення журналістом відеофіксації зібраної інформації, виніс її із приміщення свого кабінету до приймальні, де її залишив.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_6 унеможливив використання та поширення зібраної інформації, що в подальшому призвело до неможливості її використання та поширення ОСОБА_14 .

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.171 КК України, як незаконне вилучення технічного засобу, яким користується журналіст у зв`язку із своєю професійною діяльністю.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції під час розгляду цього кримінального провадження в цілому дотримався вказаних вимог закону, ретельно дослідив зібрані у провадженні докази, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України, та виправдав останнього за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.171 КК України ніким з учасників провадження не оспорюються, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України, та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, колегія суддів звертає увагу на таке.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. При призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким, те, що раніше ОСОБА_6 не судимий, працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно. Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи фактичні обставини провадження та відомості про особу обвинуваченого, вважати призначене покарання надто м`яким жодних підстав немає, на спростування чого прокурором не наведено в апеляційній скарзі переконливих аргументів.
Також суд першої інстанції правильно застосував положення п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України, звільнивши ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
Доводи апеляційної скарги прокурора правильність вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Переглядаючи вирок суду в частині виправдання ОСОБА_6 за ч.3 ст.382 КК України, колегія суддів звертає увагу на таке.
Відповідно до вимог ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п.1 ч.3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи виправданою, зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався, ретельно дослідив зібрані в провадженні докази у їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини провадження та обґрунтовано виправдав ОСОБА_6 за ч.3 ст.382 КК України за відсутністю в діях останнього вказаного кримінального правопорушення.
При цьому, суд навів у вироку належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Так, відповідно до обвинувального акта, обвинуваченому ОСОБА_6 висунуте обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, тобто в умисному невиконанні рішення суду, що набрало законної сили, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Невиконання судового рішення полягає у невжитті службовою особою, до якої звернуто виконання судового рішення, що набрало законної сили, передбачених законом заходів щодо їх виконання. Невиконання може виражатися у прямій відмові виконати судове рішення або в ухиленні від його виконання. Відмова означає явне, відкрите, висловлене усно або письмово небажання службової особи виконати судове рішення. Ухилення - та сама відмова, яка має завуальований характер: службова особа відкрито не заявляє про відмову виконати судове рішення, але діє таким чином, що фактично унеможливлює його виконання.
Суб`єктивна сторона цього кримінального правопорушення характеризується прямим умислом.

Під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні цього правопорушення не визнав та пояснив, що він обіймає посаду міського голови м. Дніпрорудного з 19 листопада 2015 року по теперішній час. Потерпілий ОСОБА_10 працював на посаді директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» з 16 серпня 2012 року. На підставі розпорядження попереднього міського голови, строк дії контракту кілька разів продовжувався. 06 серпня 2015 року потерпілого ОСОБА_10 призвано на військову службу, та цього ж дня розпорядженням міського голови ОСОБА_10 увільнено від виконання обов`язків директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» на період призову на військову службу під час мобілізації. 15 жовтня 2015 року розпорядженням міського голови ОСОБА_10 звільнено з посади директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» у зв`язку із закінченням строку дії контракту. З приводу незаконності звільнення потерпілий ОСОБА_10 подав позов до Дніпрорудненської міської ради до Василівського районного суду Запорізької області, за результатами розгляду якого у задоволенні позову відмовлено. Вказане рішення суду переглянуте апеляційним судом Запорізької області, рішенням якого від 05 травня 2016 року звільнення ОСОБА_10 з посади директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» визнано незаконним та поновлено його з 16 жовтня 2015 року на вищевказаній посаді. Вказане рішення суду отримано Дніпрорудненською міською радою 10 травня 2016 року. У подальшому було відкрите виконавче провадження з виконання цього рішення суду. Державним виконавцем надавався строк для його виконання, але виконати рішення він не мав можливості, оскільки ОСОБА_10 до нього з питанням про поновлення його на посаді не звертався, трудову книжку для внесення відповідного запису не надав. Також Дніпрорудненська міська рада звернулась до апеляційного суду Запорізької області із заявою про роз`яснення рішення суду у частині порядку його виконання. Відповідне роз`яснення суд не надав, оскільки справа направлена до суду касаційної інстанції для перегляду. Про вказані обставини був повідомлений державний виконавець, який своїми постановами двічі накладав штраф на Дніпрорудненську міську раду. У подальшому державний виконавець скасував свої постанови про накладення штрафів. Після повторного апеляційного перегляду рішення суду було виконане.

На підтвердження висунутого обвинувачення прокурор посилався на показання потерпілого, свідків та письмові докази.

Так, потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що на даний час він є заступником військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 2012 року він працював на посаді директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» за контрактом, який неодноразово було продовжено. 06 серпня 2015 року його призвано на військову службу, 15 жовтня 2015 року звільнено з посади, з чим він не погодився та подав позов до Василівського районного суду Запорізької області. Наказ про звільнення та трудову книжку він отримав на руки 15 жовтня 2015 року. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області у задоволенні позову відмовлено. В травні 2016 року апеляційним судом Запорізької області його позов було задоволено. Він в усній формі звертався до міського голови, проте йому було відмовлено в поновленні на роботі і в червні 2016 року він звернувся із заявою про примусове виконання рішення суду до виконавчої служби. Трудову книжку він до Дніпрорудненської міської ради не надавав. Рішення суду після повторного розгляду апеляційним судом було виконане.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що вона працює начальником юридичного відділу Дніпрорудненської міської ради. З обвинуваченим підтримує робочі стосунки, оскільки він міський голова, з потерпілими ніяких стосунків не має. Потерпілий ОСОБА_10 працював директором КП «Дніпрорудненський міський ринок». Він був призначений на посаду міським головою. У жовтні 2015 році ОСОБА_16 був звільнений за закінченням строку дії контракту на підставі розпорядження колишнього міського голови ОСОБА_17 . Заяв про продовження контракту від нього не надходило. Проект розпорядження про звільнення ОСОБА_10 готувала спеціаліст, вона візувала вказаний проект. Після звільнення ОСОБА_10 подав позов до Василівського районного суду Запорізької області, який у задоволенні позову відмовив. Але, 05 травня 2016 року Апеляційний суд Запорізької області скасував рішення суду першої інстанції та поновив ОСОБА_10 на посаді. Отримавши рішення суду Дніпроруненська міська рада звернулась до апеляційного суду Запорізької області із заявою про роз`яснення рішення суду. Але рішення суду не було роз`яснене. Крім того, Дніпрорудненська міська рада звернулась з касаційною скаргою на вказане рішення. Суд касаційної інстанції у березні 2017 року скасував рішення апеляційного суду від 05 травня 2016 року. ОСОБА_6 призначений на посаду міського голови 19 листопада 2015 року.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що вона працює провідним спеціалістом загального відділу Дніпрорудненської міської ради. До її обов`язків входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції. З 2015 року до Дніпрорудненської міської ради заява ОСОБА_10 про поновлення на роботі не надходила. До відділу ОСОБА_10 не звертався. Ніяких письмових довідок вона не готувала.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що працює державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області та в нього на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 51339142 з виконання виконавчого листа Василівського районного суду Запорізької області від 06 червня 2016 року про поновлення ОСОБА_10 на посаді директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» з 16 жовтня 2015 року. Отримавши вказане провадження, ним направлялись вимоги на адресу Дніпрорудненської міської ради виконати вказане рішення, виносились постанови про накладення на Дніпрорудненського міського голову ОСОБА_6 адміністративних стягнень за невиконання вимог державного виконавця. Враховуючи, що ОСОБА_6 рішення суду не виконано, ним було підготовлено повідомлення про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України (умисне невиконання рішення суду). Також свідок підтвердив, що в подальшому ним скасовано постанови про накладення адміністративних стягнень на ОСОБА_6 за невиконання вимог державного виконавця щодо виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_10 на посаді директора КП «Дніпрорудненський міський ринок». На запитання чому не було відкликано подання про вчинений ОСОБА_6 злочин за ст. 382 КК України після скасування постанов про накладення адміністративних стягнень на обвинуваченого, свідок ОСОБА_12 пояснення не надав.

Як убачається з розпорядження міського голови ОСОБА_19 №20 від 16 серпня 2012 року та Контракту від 16 серпня 2012 року, з 16 серпня 2012 року по 15 жовтня 2012 року ОСОБА_10 було призначено на посаду директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» за контрактом з оплатою праці згідно з контрактом. На підставі розпоряджень міського голови ОСОБА_19 строк дії контраку з директором КП «Дніпрорудненський міський ринок» ОСОБА_10 було продовжено неодноразово (т.2, а.п. 61- 67)
Згідно з розпорядженням міського голови ОСОБА_19 №19 від 06 серпня 2015 року ОСОБА_10 - директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» увільнено від виконання обов`язків на період призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку на термін до закінчення строку дії контракту з керівником підприємства, яке знаходиться у комунальній власності Дніпрорудненської міської ради, до 15 жовтня 2015 року включно (т.2, а.п. 68)
Згідно з розпорядженням міського голови ОСОБА_19 №34 від 15 жовтня 2015 року, ОСОБА_10 звільнено з посади директора КП «Дніпрорудненський міський ринок», у зв`язку із закінченням строку дії контракту, п.2 ст. 36 КЗпП України (т.2 а.п.68 - зворот).
Відповідно до розпорядження міського голови ОСОБА_19 №35 від 15 жовтня 2015 року, ОСОБА_20 призначено на посаду директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» на контрактній основі, в порядку переведення з 16 жовтня 2015 року по 31 грудня 2015 року включно з оплатою праці згідно з контрактом (т.2 а.п.69).
Згідно з розпорядженням міського голови ОСОБА_6 № 55 від 31 грудня 2015 року ОСОБА_21 призначено на посаду директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» на контрактній основі з 01 січня 2016 року по 31 рудня 2016 року включно з оплатою праці згідно з контрактом (т.2 а.п.69 зворот, а.п.84-зворот, 85-87).
Рішенням №1 першої сесії сьомого скликання Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області від 19 листопада 2015 року, ОСОБА_6 обрано на посаду міського голови Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області (т.2 а.п.115-116).
Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 29 лютого 2016 року (справа 311/358/16-ц) у задоволенні позову ОСОБА_10 до Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відмовлено (т.2 а.п.49-52).
Рішенням Апеляційного суду Запорізької області 05 травня 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_10 задоволена частково. Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 29 лютого 2016 року скасовано. Позов ОСОБА_10 до Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково. Поновлено ОСОБА_10 строк, встановлений для звернення до суду із заявою для вирішення трудового спору. Визнано незаконним звільнення ОСОБА_10 з посади директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» та поновлено його з 16 жовтня 2015 року на вищевказаній посаді на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації. Зобов`язано Дніпрорудненську міську раду Василівського району Запорізької області внести до трудової книжки ОСОБА_10 відомості про скасування запису про звільнення його з посади директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» за п.2 ст.36 КЗпП України та внести запис про його поновлення на посаді директора КП «Дніпрорудненський міський ринок». Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання. Позовні вимоги ОСОБА_10 до Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без задоволення як заявлені до неналежного відповідача (т.2 а.п.53-56).
Вказане рішення отримано Дніпрорудненською міською радою Запорізької області 10 травня 2016 року за вх.388, що убачається з відповіді міського голови ОСОБА_6 на запит слідчого та копією Журналу реєстрації вхідної документації вищестоящих організацій (т.2 а.п.58, 215).
23 травня 2016 року Дніпрорудненська міська рада Василівського району Запорізької області звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просили рішення Апеляційного суду Запорізької області від 05 травня 2016 року, скасувати (т.2 а.п.96-97).
Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 51339142, на примусовому виконанні у Василівському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області перебував виконавчий лист №2/311/305/2016, виданий Василівським районним судом Запорізької області 06 червня 2016 року. Згідно з вказаним виконавчим листом, на підставі рішення Апеляційного суду Запорізької області від 05 травня 2016 року №311/358/16-ц визнано незаконним звільнення ОСОБА_10 з посади директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» та поновлено його з 16 жовтня 2015 року на вищевказаній посаді на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації. Зобов`язано Дніпрорудненську міську раду Василівського району Запорізької області внести до трудової книжки ОСОБА_10 відомості про скасування запису про звільнення його з посади директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» за п.2 ст.36 КЗпП України та внести запис про його поновлення на посаді директора КП «Дніпрорудненський міський ринок».
Постановою про відкриття виконавчого провадження від 06 червня 2016 року, винесеною старшим державним виконавцем Василівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_22 відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного вище виконавчого листа та надано строк до 12 червня 2016 року для добровільного виконання.
21 червня 2016 року за вих. №12/10-484 Дніпрорудненським міським головою ОСОБА_6 повідомлено старшого державного виконавця про неможливість добровільного виконання рішення суду у зв`язку з тим, що рішення Апеляційного суду Запорізької області від 05 травня 2016 року оскаржується в касаційному порядку. Крім того, зазначено про те, що на даний час діє новий контракт з новим директором КП «Дніпрорудненський міський ринок», тому Дніпрорудненська міська рада звертатиметься до суду із заявою про роз`яснення рішення суду.
21 червня 2016 року старшим державним виконавцем Василівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_22 на адресу Дніпрорудненської міської ради за вих. №14403/4 направлено вимогу надати підтверджуючі документи щодо оскарження рішення Апеляційного суду Запорізької області від 05 травня 2016 року до касаційного суду, повідомити наслідки касаційного перегляду та повідомити, чи зверталася міська рада до суду із заявою про роз`яснення рішення суду. Одночасно, повідомлено про кримінальну відповідальність за ст.382 КК України.
01 липня 2016 року відповідно до постанови начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_23 , матеріали виконавчого провадження № 51339142 передано до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та постановлено державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_12 прийняти до виконання матеріали виконавчого провадження № 51339142.
05 липня 2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_12 прийнято до виконання виконавчий лист № 2/311/305/2016, виданий 06 червня 2016 року Василівським районним судом Запорізької області, що підтверджується постановою про прийняття до виконання виконавчого провадження від 05 липня 2016 року.
Вимогою від 05 липня 2016 року, яка отримана адресатом 08 липня 2016 року, державним виконавцем ОСОБА_12 зобов`язано міського голову Дніпрорудненської міської ради Запорізької області або особу, що виконує його обов`язки, негайно забезпечити виконання вказаного вище рішення суду про що документально повідомити протягом трьох днів. Повідомлено про кримінальну відповідальність за ст.382 КК України та про адміністративну відповідальність за невиконання законних вимог держаного виконавця за ст. 188-13 КУпАП.
Листом від 11 липня 2016 року №12/10-566 Дніпрорудненським міським головою ОСОБА_24 інформовано державного виконавця ОСОБА_12 про те, що рішення Апеляційного суду Запорізької області від 05 травня 2016 року оскаржується в касаційному порядку. Крім того, не зрозуміло, яким чином виконати рішення суду з огляду на те, що наявний контракт з новим директором КП «Дніпрорудненський міський ринок». З врахуванням викладеного, виконати рішення не представляється можливим. В додатку до вказаного листа долучено копію касаційної скарги Дніпрорудненської міської ради на рішення Апеляційного суду Запорізької області від 05 травня 2016 року №2/311/305/2016, лист Дніпрорудненської міської ради від 13 червня 2016 року про усунення недоліків на виконання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 червня 2016 року про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до постанови про накладення штрафу від 15 липня 2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_12 за невиконання рішення за виконавчим листом №2/331/305/2016 накладено на міського голову м. Дніпрорудне ОСОБА_6 штраф в розмірі 680 грн. Встановлено новий строк для виконання рішення за виконавчим листом протягом трьох днів з дня отримання постанови. Дану постанову отримано Дніпрорудненської міською радою 21 липня 2016 року, що підтверджується Реєстром рекомендованої інформації, Списком згрупованих поштових відправлень та «Відстеженням пересилання поштових відправлень» з Інтернет порталу УДППЗ «Укрпошта».
11 серпня 2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_12 за повторне невиконання рішення за виконавчим листом № 2/331/305/2016 накладено на міського голову м.Дніпрорудне ОСОБА_6 штраф в розмірі 1360 грн.
17 серпня 2016 року та 30 серпня 2016 року Дніпрорудненський міський голова ОСОБА_6 листами повторно повідомляв про неможливість виконання рішення суду у зв`язку з його оскарженням в касаційному порядку та наявністю контракту з новим директором КП «Дніпрорудненський міський ринок». Також зазначив, що на даний час звернувся із заявою до Апеляційного суду Запорізької області про роз`яснення рішення суду. Крім цього, просив призупинити виконавче провадження до розгляду справи касаційним судом.
Факти отримання Дніпрорудненською міською радою зазначених вище рішень судів, постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, накладення адміністративних стягнень та вимог державного виконавця додатково підтверджується Журналами реєстрації вхідної документації вищестоящих організацій (розпочато 21 грудня 2015 року по 05 липня 2016 року та з 05 липня 2016 року по 30 січня 2017 року) Дніпрорудненської міської ради.
23 серпня 2016 року начальник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_23 звернувся до Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області з поданням в порядку ст.214 КПК України за фактом вчинення Дніпрорудненським міським головою ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України.
Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_12 від 08 вересня 2016 року закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 06 червня 2016 року №2/311/305/2016, у зв`язку з направленням правоохоронним органам повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення за ст. 382 КК України ОСОБА_6 .
Відповідно до листа слідчого СВ Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_25 від 23 вересня 2016 року державного виконавця повідомлено про внесення відомостей 01 вересня 2016 року до ЄРДР за №0001857 за поданням від 23 серпня 2016 року з попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.382 КК України (т.1 а.п.126-194).
З постанов про закінчення виконавчого провадження з виконання постанов від 15 липня 2016 року та 11 серпня 2016 року, наданими стороною захисту в судовому засіданні, убачається, що на ОСОБА_6 накладено штраф за невиконання рішення суду. Підставою закінчення виконавчого провадження стало скасування ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 березня 2017 року по справі №311/358/16-ц рішення Апеляційного суду Запорізької області від 05 травня 2016 року (т.4 а.п.223-229).
Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 15 березня 2017 року, касаційна скарга Дніпрорудненської міської ради задоволена частково. Рішення апеляційного суду Запорізької області від 05 травня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.4, а.п. 219-222).

Дослідивши вищевказані докази як кожен окремо так і у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ці докази не підтверджують поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_6 у вищевказаному правопорушенні.
При цьому суд обґрунтовано звернув увагу на те, що свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 не підтвердили факт умисного невиконання ОСОБА_6 судового рішення.
Так, свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що отримавши рішення Апеляційного суду Запорізької області від 05 травня 2016 року, Дніпроруненська міська рада звернулась до апеляційного суду Запорізької області із заявою про роз`яснення рішення суду. Але рішення суду не було роз`яснене.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що з 2015 року до Дніпрорудненської міської ради заява ОСОБА_10 про поновлення на роботі не надходила. До відділу ОСОБА_10 не звертався. Ніяких письмових довідок вона не готувала.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні підтвердив, що ним скасовано постанови про накладення адміністративних стягнень на ОСОБА_6 за невиконання вимог державного виконавця щодо виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_10 на посаді директора КП «Дніпрорудненський міський ринок». Проте, органи досудового розслідування він про це не повідомив.
Крім того, як обвинувачений ОСОБА_6 , так і потерпілий ОСОБА_10 зазначили про те, що після набрання рішенням №2/311/305/2016 законної сили та отримання 06 червня 2017 року виконавчого листа ОСОБА_10 не звертався до Дніпрорудненської міської ради з заявою про поновлення на роботі та не подавав виконавчого листа та своєї трудової книжки для здійснення відповідних записів.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_26 мав реальну можливість виконати рішення Апеляційного суду Запорізької області від 05 червня 2016 року в частині поновлення потерпілого ОСОБА_10 на роботі, оскільки на посаді директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» на контрактній основі з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року працював ОСОБА_27 .
Крім того, з метою виконання рішення суду ОСОБА_6 звертався до Апеляційного суду Запорізької області із заявою про роз`яснення рішення Апеляційного суду Запорізької області від 05.05.2016 року № 2/311/305/2016, (т.2 а.п.94).
Також, як убачається з матеріалів виконавчого провадження, листом від 11 липня 2016 року №12/10-566 Дніпрорудненським міським головою ОСОБА_24 інформовано державного виконавця ОСОБА_12 про те, що рішення Апеляційного суду Запорізької області від 05 травня 2016 року оскаржується в касаційному порядку. Крім того, вказано, що не зрозуміло, яким чином виконати рішення суду з огляду на те, що наявний контракт з новим директором КП «Дніпрорудненський міський ринок». З врахуванням викладеного, виконати рішення не представляється можливим.
До вказаного листа долучено копію касаційної скарги Дніпрорудненської міської ради на рішення Апеляційного суду Запорізької області від 05 травня 2016 року №2/311/305/2016, лист Дніпрорудненської міської ради від 13 червня 2016 року про усунення недоліків на виконання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 червня 2016 року про залишення касаційної скарги без руху (т.2 а.п.152).
17 серпня 2016 року та 30 серпня 2016 року Дніпрорудненський міський голова ОСОБА_6 листами повторно повідомляв про неможливість виконання рішення суду у зв`язку з його оскарженням в касаційному порядку та наявністю контракту з новим директором КП «Дніпрорудненський міський ринок». Також зазначив, що на той час звернувся із заявою до Апеляційного суду Запорізької області про роз`яснення рішення суду. Крім цього, просив призупинити виконавче провадження до розгляду справи касаційним судом (т.2 а.п.128,134).
Як встановлено судом першої інстанції, остаточне судове рішення у цивільній справі №311/358/16-ц за позовом ОСОБА_10 до Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - виконано, що ніким не заперечується.
При апеляційному розгляді обвинувачений зазначив, що при новому апеляційному розгляді вищевказаної цивільної справи були усунені недоліки, на які вказав суд касаційної інстанції, у наслідок чого стало можливим виконати прийняте рішення.
Викладені обставини ніким не спростовані.

За клопотанням прокурора при апеляційному розгляді повторно досліджені певні докази, але за наслідками їх дослідження не встановлено обставин, які б спростовували висновки суду першої інстанції, викладені у вироку.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок суду першої є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає, а відповідно і підстав для задоволення поданої апеляційної скарги.
Істотних порушень процесуального законодавства, які б були підставою для скасування оскаржуваного вироку, при апеляційному розгляді провадження не встановлено.
Керуючись ст.ст.404-405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 03 липня 2020 року, яким ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 382 КК України; виправдано та визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 171 КК України, та засуджено, на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнено останнього від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошений 17 травня 2021 року об 11:00 годині.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4