Провадження № 1-кс/522/8248/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року м.Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про примусове відібрання біологічних зразків, -

ВСТАНОВИВ:

На виконання ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.09.2018, органом досудового розслідування внесено 25.10.2018 до ЄРДР за № 0002957 відомості за заявою ОСОБА_4 про зникнення безвісти його малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Будучи допитаний, потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що його дружина ОСОБА_6 та її матір ОСОБА_7 переховували від нього дитину, з 26.05.2018 він не бачив сина ні разу.
При цьому ОСОБА_4 висловлює занепокоєння за життя i здоров`я дитини, оскільки у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 власний погляд на догляд, профілактику захворювань, лікування дитини: так, вони є противниками профілактичних щеплень від тяжких захворювань, гігієнічних засобів (вважають, що необхідно користуватися натуральними засобами, як-то порошок гірчиці і т.п.), а з приводу лікування дитини, ОСОБА_7 i ОСОБА_6 схильні звертатися по допомогу до екстрасенсів i енергопатів. Заходи сучасної медицини для них не є прийнятними, i лікувати дитину вони бажають на власний розсуд.

У ході досудового розслідування встановлено, що слідство не в змозі пересвідчитися в особі дитини окрім як шляхом проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.12.2018 призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи являється дитина, яку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , представляє як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженого матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У грудні 2018 року, будучи ознайомленою із ухвалою слідчого судді про проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи ОСОБА_6 від її отримання під розписку від слідчого відмовилась, і стала уникати зустрічей зі слідчим.
У подальшому на неодноразові виклики слідчого для допиту в якості свідка та з`ясування питань де знаходиться дитина, вручення їй повісток про явку до ООБСМЕ ОСОБА_6 не реагувала.
11.12.2019 прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 винесено постанову про відібрання біологічних зразків у малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Водночас, ОСОБА_6 відмовилась добровільно надавати біологічні зразки свої та дитини для проведення експертизи, і злісно ухиляється від проведення цієї експертизи.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 245 КПК України, у разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було надано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в отриманні від малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 біологічних зразків для їх дослідження шляхом проведення відповідних судових експертиз, у зв`язку з чим, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про примусове відібрання біологічних зразків.

Прокурор, слідчий, в судове засідання не з`явились та не надали слідчому судді матеріали кримінального провадження, а також інші необхідні документи в обґрунтування поданого клопотання.

Дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.245 КПК України, у разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
Згідно ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободі практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.
Відповідно до ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність.
У силу положень ст.8 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права.
Крім того, згідно ч. 2 ст. 160 КПК України передбачено, що у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
У матеріалах клопотання слідчого відсутнє звернення експерта до слідчого з обґрунтуванням необхідності надати йому біологічні зразки, та які саме біологічні зразки малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно надати експерту для проведення експертизи.
На думку слідчого судді, в своєму клопотанні слідчий недостатньо обґрунтував, що біологічні зразки, а саме слини малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей.
Таким чином, у зв`язку з тим, що прокурор, слідчий в судове засідання не з`явились, не надали необхідні слідчому судді документи в обґрунтування своїх вимог, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання про примусове відібрання біологічних зразків необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 160-166, 241, 245 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про примусове відібрання біологічних зразків у малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0002957 від 25.10.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України, - відмовити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає оскарженню протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

09.08.2021