справа № 462/1195/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0000003 від 14.01.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонограда, Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, який тимчасово не працює, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який не є депутатом, адвокатом та нотаріусом, раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.359 КК України,

встановив:

досудовим розслідуванням встановлено, що влітку 2019 року, більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, громадянин України, ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік КП «Червоноградський міський ринок», що знаходиться за адресою: вул. Сокальська, 5, м. Червоноград Львівської області, на бордюрному камені поруч із тротуаром знайшов спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації «Pandora d 605».

Із мережі Інтернет ОСОБА_4 дізнався про призначення та характер роботи цього технічного пристрою.

В подальшому, у липні 2019 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, у ОСОБА_4 , який був обізнаний із всесвітньої мережі Інтернет про призначення, характеристики та спосіб дії вищевказаного пристрою «Pandora d 605», а також його вартість, не маючи ліцензії на провадження господарської діяльності пов`язаної з розробленням, виготовленням, постачанням спеціалізованих технічних засобів негласного отримання інформації, в порушення вимог п.7 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна» (далі - Перелік), п.2,3 Положення про порядок розроблення, виготовлення, реалізації та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації» (далі - Положення), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.10.2001 року №1450, п.1Указу Президента України від 13.04.2001 року №256/2001 «Про впорядкування виготовлення, придбання та застосування технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку», виник намір щодо збуту спеціального технічного засобу негласного отримання інформації «Pandora d 605», шляхом його продажу через розміщення оголошення на сайті «Lvivadiso» (електронна адреса www.lvov.adiso.com.ua) та подальшої передачі покупцю з отриманням грошової винагороди.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , не маючи відповідної ліцензії на провадження господарської діяльності, пов`язаної з розробленням, виготовленням чи придбанням спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, умисно, усвідомлюючи незаконність своїх дій щодо збуту спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, у липні 2019 року, більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, перебуваючи за адресою реєстрації та фактичного на той час проживання, а саме: АДРЕСА_1 , за допомогою персональної комп`ютерної техніки, яка має доступ до всесвітньої мережі Інтернет, із використанням належного йому номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , створив на сайті оголошень «Lvivadiso» (електронна адреса www.lvov.adiso.com.ua) відповідний обліковий запис, за допомогою якого розмістив оголошення щодо продажу спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, а саме кодграббера «Pandora d 605» (електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

З метою реалізації свого злочинного плану, спрямованого на продаж вищевказаного технічного засобу «Pandora d 605», у правому верхньому куті електронної сторінки ОСОБА_4 вказав ціну, а саме 16000 гривень та розмістив його фото, яке попередньо зробив на власний мобільний телефон. Нижче вказаного фото ОСОБА_4 зазначив вид операції, а саме «Продаж» та стан «перебувало у користуванні». Нижче вказаних відомостей ОСОБА_4 вказав номер мобільного телефону оператора стільникового зв`язку ТОВ «Лайфселл», яким він користується, а саме НОМЕР_1 та відомості про контактну особу « ОСОБА_6 ».

В подальшому, 05.01.2021 року під час телефонної розмови ОСОБА_4 , використовуючи свій мобільний телефон та сім-картку оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» із закріпленим номером НОМЕР_1 , отримавши від ОСОБА_7 , який відгукнувся на оголошення, пропозицію про придбання спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, розповів останньому про характер роботи технічного засобу «Pandora d 605», а саме, що вказаний пристрій відкриває сигналізації автомобілів та домовився про продаж його за грошову суму у розмірі 500 доларів США, які ОСОБА_7 повинен буде йому передати при особистій зустрічі.

На виконання свого злочинного умислу, 13.01.2021 року під час чергової телефонної розмови, ОСОБА_4 , використовуючи свій мобільний телефон та сім-картку оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» із закріпленим номером НОМЕР_1 , вказав ОСОБА_7 , що вищезазначений технічний пристрій кодграббер він продасть 19.01.2021 року, та наголосив, що для узгодження точного часу та місця передачі кодграббера ОСОБА_7 повинен буде йому додатково зателефонувати в першій половині дня 19.01.2021 року на вищевказаний номер мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний план, спрямований на збут спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, 19.01.2021 року ОСОБА_4 під час телефонної розмови, використовуючи свій мобільний телефон та сім-картку оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» із закріпленим номером НОМЕР_1 , домовився з ОСОБА_7 про зустріч 21.01.2021 року у м. Львові, під час якої запевнив, що особисто продасть ОСОБА_7 за грошові кошти в розмірі 500 (п`ятсот), доларів США кодграббер «Pandora d 605», оголошення про продаж якого було розміщено ним на сайті «Lvivadiso» (електронна адреса www.lvov.adiso.com.ua) у липні 2019 року.

Надалі, 21.01.2021 року о 13:42 год. ОСОБА_4 , використовуючи свій мобільний телефон та сім-картку оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» із закріпленим номером НОМЕР_1 , зателефонував ОСОБА_7 , на номер телефону оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 та досягнув згоди з останнім про зустріч о 14:00 год. неподалік Приміського залізничного вокзалу м. Львова, що знаходиться на вул. Городоцькій у місті Львові, та зобов`язувався особисто передати ОСОБА_7 кодграббер «Pandora d 605», а він, у свою чергу, мав оплатити безпосередньо ОСОБА_4 500 доларів США за нього.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на збут спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, 21.01.2021 року о 14:15 год. ОСОБА_4 прибув на зустріч з ОСОБА_7 , яка відбулася неподалік Приміського залізничного вокзалу м. Львова та кафе «Експрес», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 116А. під час вказаної зустрічі ОСОБА_4 вказав на технічні характеристики пристрою «Pandora d 605», його працездатність та зазначив, що кодграббер відкриває автосигналізації та шлагбауми. Увімкнувши технічний пристрій та ввівши ПІН-код: верхні три кнопки у порядку зліва направо - 1,3,2,3,1,2, ОСОБА_4 показав, як ним користуватись. Безпосередньо після вказаних дій, ОСОБА_7 , передав ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 500 доларів США за цей пристрій, а ОСОБА_4 передав ОСОБА_8 спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації «Pandora d 605», який 21.01.2021 року, був вилучений під час огляду місця події на території, поблизу Приміського залізничного вокзалу м. Львова та кафе «Експрес», що знаходиться за адресою: м. Львів вул. Городоцька, 116А.

Як встановлено органом досудового розслідування, технічний пристрій «Pandora d 605», є спеціальним технічним засобом негласного отримання інформації, що перебуває у робочому стані, який придатний для негласного проникнення до транспортного засобу, обладнаного автомобільною сигналізацією та призначений для застосування у скритний спосіб.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачується у вчиненні незаконного збуту спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.359 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, детально розповів про обставини вчинення злочину, просить суд суворо не карати. Зокрема зазначив, що знайшов предмет, схожий на брелок, та згодом дізнався про справжнє призначення такого. Маючи потребу у грошах, він спробував продати його, та, дійсно у день зазначений в обвинувальному акті 21.01.2021 року, продав пристрій ОСОБА_7 за 500 доларів США. Про вчинене жалкує.

24.02.2021 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.359 КК України. Сторони, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, наявності обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення), відсутність обставин, які обтяжують покарання, узгодили покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень. Крім цього, згідно умов даної угоди, обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Статтею 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст. 474 КПК України якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримав укладену із ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 підтримали угоду, при цьому, обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 359 КК України та пояснив, що він повністю розуміє свої права надані йому законом, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також наслідки невиконання даної угоди. Додав, що має можливість виконати покарання, оскільки має заощадження, його дружина працює.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 359 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 359 КК України визнає повністю. Обвинувачений розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами, визначена у межах санкції ч.1 ст. 359 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, яке є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на проведення експертиз.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. 368-371, 373-376, 472, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000003, укладену 24 лютого 2021 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 359 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 3 432 (три тисячі чотириста тридцять дві ) гривні 20 копійок, та 5 148 (п`ять тисяч сто сорок вісім тисяч) 30 копійок, а всього 8 580 (вісім тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень 50 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.01.2021 року на виявлені та вилучені 21.01.2021 року під час огляду місця події на території, неподалік приміського залізничного вокзалу м. Львова та кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » , що у АДРЕСА_3 , а саме: мобільний термінал стільникового зв`язку марки «Redmi 9C NFC» в чохлі чорного кольору із захисним склом; технічний засіб отримання інформації «Pandora d 605».

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.01.2021 року на виявлені та вилучені 21.01.2021 року під час огляду місця події на території, неподалік приміського залізничного вокзалу м. Львова та кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » , що у м. Львові по вул. Городоцькій 116А, а саме: мобільний термінал стільникового зв`язку марки «Sumsung Galaxy A31» в чохлі чорного кольору із захисним склом; 500 доларів США, які являють собою : 5 (п`ять) купюр номіналом по 100 (сто) доларів США із серіями та номерами: HF 83539692 E, KG 91246530 A, HF 00554928 *, KF 48448122 A, HB 41009825 P.

Речові докази:

-Технічний пристрій типу «Pandora 2.4 d605», який відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації та перебуває у робочому стані передати, за клопотанням, Управлінню Служби Безпеки України у Львівській області;

-мобільний термінал стільникового зв`язку марки «Redmi 9C NFC» в чохлі чорного кольору із захисним склом, що перебуває на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області повернути власнику ОСОБА_7 ;

-мобільний термінал стільникового зв`язку марки «Sumsung Galaxy A31» в чохлі чорного кольору із захисним склом, що перебуває на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області повернути власнику ОСОБА_4 ;

-грошові кошти в сумі 500 доларів США, у вигляді 5 (п`ять) купюр номіналом по 100 (сто) доларів США із серіями та номерами: HF83539692E, KG91246530A, HF00554928*, KF48448122A, HB41009825P, що перебувають на зберіганні у ФВ Управління СБ України у Львівській області повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя: ОСОБА_1