Дата документу Справа № 310/1804/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 310/1804/21 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. №11-кп/807/1004/21 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з Бердянського міськрайонного суду Запорізької області,

адвоката ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Бердянського міськрайонного суду Запорізької області,

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)»,

розглянула 2 червня 2021року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 квітня 2021 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, в провадженні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики встановлені судом пр. обранні міри запобіжного заходу, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не відпали.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 квітня 2021 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 до 25 червня 2021 року включно. Приймаючи таке рішення, суд зазначив, що ризики п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальними та дійсними, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе запобігти цим ризикам.

Також зазначеною ухвалою продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , яка в цій частині учасниками провадження не оскаржується.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , вважає її необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає зміні. Зазначає, що ОСОБА_8 , всупереч його волі, органом досудового розслідування було призначено захисника адвоката ОСОБА_10 , не дивлячись на його усні заяви мати захисника адвоката ОСОБА_7 , у зв`язку із чим докази, отримані під час проведення досудового розслідування є недопустимими. Вважає, що жоден , наданий стороною обвинувачення доказ (зокрема, рапорти працівників поліції та протоколи допиту цих працівників поліції в якості свідків), не містить даних про причетність ОСОБА_8 до кримінального правопорушення. Прокурор не довів, а суддя не перевірив існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Посилання прокурора про те, що ОСОБА_8 не має постійного джерела доходу та засобів для існування, що свідчить про ризик вчинення інших злочинів, є надуманими та нічим не підтверджуються. Звертає увагу, що ОСОБА_8 має дружину та малолітню доньку та перед обранням запобіжного заходу мешкав разом із родиною в с. Старопетрівка Бердянського району. Просить скасувати ухвалу суду від 27.04.2021 року, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Позиції учасників судового провадження.

Адвокат підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Зазначив, що ОСОБА_8 має родину, докази його провини відсутні.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника та просив застосувати до нього домашній арешт.
Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Згідно з ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, тобто лише в частині оскарження ухвали суду щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 рішення суду учасниками провадження не оскаржується.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавств.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_8 переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України, одне з яких є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна.

З урахуванням конкретних обставин вчинення злочинів, які інкримінуються ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні декількох епізодів кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу. Наявність у обвинуваченого постійного місця проживання та родини не зможе повністю усунути ризики за умови можливої перспективи призначення покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років.

Судом першої інстанції встановлено, що свідки ще не допитані, а тому враховуючи невизнання ОСОБА_8 своєї провини у скоєнні інкримінованих йому злочинів, останній перебуваючи на свободі, зможе незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих показань.

Крім того, ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, після звільнення на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність, що свідчить про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

За таких обставин колегія суддів не може погодитись з апеляційними доводами захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Твердження щодо недоведеності існування ризиків, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки існування ризиків об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні.

З огляду на зазначені для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Обвинуваченого ОСОБА_8 було забезпечено захисником як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, а тому його право на захист порушено не було.

Твердження захисника про призначення органом досудового розслідування обвинуваченому адвоката ОСОБА_10 , не дивлячись на його усні заяви мати іншого захисника адвоката ОСОБА_7 , жодними доказами не підтверджується, а тому є неспроможними.

Порушене захисником питання не дотримання права обвинуваченого ОСОБА_11 на захист було у контексті отриманих доказів, що згідно ст. 94 КПК України та доводи апелянта про ненадання стороною обвинувачення доказів на підтвердження висунутого обвинувачення підлягають перевірці місцевим судом під час вирішення висунутого обвинувачення по суті.

Посилання захисника на наявність в обвинуваченого дружини, малолітньої доньки та місця проживання, не спростовують та не впливають на продовження існування ризиків, а отже не є обставинами, які б давали підстави застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо зміни запобіжного заходу з наведених у ній підстав є неспроможними.

Колегією суддів істотних порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 квітня 2021 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 до 25 червня 2021 року включно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4