Справа № 646/2444/21
№ провадження 1-кс/646/815/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.04.2021 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

представника власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання слідчого СВ Відділу поліції №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000089 від 13.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Відділу поліції № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківської області ОСОБА_6 звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000089, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 13.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Слідчий обґрунтовує своє клопотання наступним.

До Відділу поліції №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що 12.04.2021 о 13:35 год. за адресою: м. Харків, пров. Лазаревський, 11, виявлено автомобіль ГАЗ 3302 д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, з вирубаною деревиною.

На підставі ст. 214, 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукування предметів, знарядь та інших речових доказів, а також фактичних відомостей щодо вищезазначених протиправних дій 12.04.2021 у період часу з 14:00 до 15:08 год. під час огляду транспортного засобу ГАЗ 3302 д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, розташованого за адресою: м. Харків, пров. Лазаревський, 11, поблизу проїзної частини по вул. Достоєвського, який належить ОСОБА_4 , виявлено в кузові вказаного автомобілю нарізану деревину різної довжини та ширини, з передньої сторони нараховано 62 частини деревини, без бирок та штампів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити.

Власник майна пояснив, що раніше придбав деревину та перевозив її у власних цілях, просив клопотання слідчого не задовольняти.

Представник власника майна ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, пояснив, що перевезення деревини здійснювалося ОСОБА_4 легально, на підтвердження чому надав товаро-транспортну накладну, дозвіл на проведення огляду автомобіля власником не надавався, так само як і ухвала про надання дозволу на проведення таких слідчих дій, що вказує на їх несанкціонованість.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, власника майна та його представника, дослідивши надані докази, встановив, що СВ Відділу поліції № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000089 від 13.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Арешт майна хоч по своїй суті і є втручанням у право власності відповідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, однак таке втручання є виправданим, пропорційним та необхідним у випадку, якщо забезпечується виконання завдання арешту майна у кримінальному провадженні. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Положенням ч. 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 3, 4 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Правомочність володіння розуміють як передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) в себе певне майно.

Правовомочність користування означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання.

Правомочність розпорядження означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т. ін.).

Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Діяльність власника може бути обмежена чи припинена лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто правомочності власника не є безмежними, закон може встановлювати певні обмеження здійснення права власності. Такі обмеження встановлюються, зокрема з метою забезпечення завдань кримінального провадження.

Так, згідно з ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя вважає доведеною наявними в матеріалах клопотання доказами обставину, що транспортний засіб, до якого поміщено деревину, може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а сама деревина - його об`єктом та містити ознаки, визначені статтею 98 КПК України, що дає підстави вважати їх речовими доказами.

Слідчий у клопотанні не просить заборонити чи обмежити право користування транспортним засобом з поміщеною до нього деревиною, а лише заборонити відчуження та розпорядження. В такому випадку слідчий суддя вважає, що таке втручання не буде надмірним для власника майна, оскільки не перешкоджатиме здійсненню права користування транспортним засобом та одночасно з врахуванням співмірності та виправданості зможе забезпечити виконання завдання досудового розслідування шляхом перевірки та встановлення обставин кримінального правопорушення.

Таким чином, клопотання слідчого про накладення арешту на транспортний засіб з деревиною шляхом заборони відчуження та розпорядження усіма особами підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 168, 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000089 від 13.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про арешт майна задовольнити повністю.

Накласти арешт на транспортний засіб ГАЗ 3302 д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, в кузові якого знаходяться частини деревини, різної довжини та ширини, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження усіма особами.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено26.04.2021 о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1