Справа № 591/2746/21
Провадження № 1-кп/591/479/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 червня 2021 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми угоди про примирення в кримінальному провадженні щодо обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , з якою він проживає в одному помешканні, за адресою: АДРЕСА_2 , що призвело до психологічних страждань останньої. А саме, ОСОБА_7 , неодноразово (а саме: 24.11.2020, 31.12.2020, 01.03.2021, 06.03.2021 року), не маючи підґрунтя, вчиняв по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , дії, виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликав у ОСОБА_5 , психологічні страждання, емоційну залежність, погіршення якості життя. Постановами Зарічного районного суду м.Суми від 14.01.2021, 09.03.2021 ОСОБА_7 визнавався винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладались відповідні стягнення.

Але, незважаючи на те, що ОСОБА_7 , будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, знову вчинив протиправні дії по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 .

Так, 09.03.2021 близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_7 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , виражався нецензурною лайкою у бік ОСОБА_5 , погрожував їй фізичною розправою, чим завдав психологічних страждань потерпілій.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, оскільки умисно систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої.

22.04.2021 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 укладено угоду про примирення, відповідно до якої обвинувачений визнав в повному обсязі свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. При цьому, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_7 у виді 150 годин громадських робіт.

Крім того, 30.04.2021 року о 16-25 год., ОСОБА_7 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в ході конфлікту з потерпілою ОСОБА_5 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи з прямим умислом наніс один удар кулаком правої руки в область носу потерпілої, один удар кулаком правої руки в область лівого ока та один удар кулаком правої руки в область правого ока, після чого - три удари кулаком правої руки в область щелепи зліва, один удар кулаком лівої руки в область голови над лівим вухом та один удар кулаком правої руки в область голови за лівим вухом, спричинивши такими діями потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді: гематоми підборіддя та передньої і лівої частини шиї, синців правій тім`яній ділянці, в виличній ділянці з переходом на ліву вушну раковину, на повіках правого ока, в ділянці правої щоки та підборіддя, по передній поверхні грудної клітки справа та задній поверхні грудної клітки зліва, в ділянці яремної ямки, садно на слизовій нижньої губи посередині, які є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, оскільки умисно заподіяв потерпілій легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

31.05.2021 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 укладено угоду про примирення, відповідно до якої обвинувачений визнав в повному обсязі свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. При цьому, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_7 у виді 850 грн. штрафу.

Під час судового засідання потерпіла та обвинувачений підтвердили, що як угода про примирення від 22.04.2021 року, так і угода про примирення від 31.05.2021 року між ними укладені добровільно, такі угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Прокурори в судовому засіданні вважали, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просили угоди затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угодах покарання.

Суд проаналізував надані обвинувальні акти, угоди про примирення та документи, що характеризують особу обвинуваченого, вислухавши учасників процесу, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з наданих матеріалів, дії ОСОБА_7 обґрунтовано кваліфіковані за ст.126-1 КК України та ч.2 ст.125 КК України. Згідно з положеннями ст. 12 КК України, злочин за ст.126-1 КК України відноситься до категорії нетяжких, а правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України є кримінальним проступком. Обвинувачений свою вину у скоєнні таких кримінальних правопорушень за обставин, як вони зазначені в обвинувальних актах та угодах про примирення, визнає. Встановлено, що укладення угод між сторонами про примирення є добровільним. Зміст угод відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання відповідає вимогам чинного законодавства та не суперечить інтересам суспільства, враховано те, що ОСОБА_7 є не судимою особою, щиро покаявся. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угод про примирення як від 22.04.2021 року, так і - від 31.05.2021 року.

Крім того, відповідно до ст.ст. 118, 124 КПК України з ОСОБА_7 на користь держави необхідно стягнути судові витрати, пов`язані із залученням експерта у справі, на суму 12012,70 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 373-374,469,471, 473-476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 22.04.2021 року укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000554.

Затвердити угоду про примирення від 31.05.2021 року укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000587.

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України та ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання за цими законами:

-за ст.126-1 КК України - у виді 150 годин громадських робіт;

-за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 150 годин громадських робіт та у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн., які відповідно до ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в сумі 12012,70 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з моменту проголошення вироку, через Зарічний районний суд м.Суми до Сумського апеляційного суду:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілою виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1