Провадження №1-кп/523/297/21
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

26.02.2021 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурорів Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинуваченого та його захисників адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000862 від 13 травня 2018 року із звинувачення

ОСОБА_15 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, неодноразово судимого, востаннє вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2011 року за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, звільненого 31 липня 2015 року у зв`язку із відбуттям строку зазначеного покарання, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_15 пред`явлено обвинувачення в носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.

12 травня 2018 року ОСОБА_15 , перебуваючи на вул. Академіка Корольова в м. Одесі незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого, наступні бойові припаси та вибухові пристрої: гранату РГД-5, з маркуванням 39-90_1_Т; циліндричний вибуховий пакет з маркуванням наданої частини 2/90; 1578 малокаліберних набоїв; 26 набоїв (до мисливської рушниці) 12 калібру; 15 набоїв калібру 7,62; 4 набої калібру 5,45; та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, став незаконно їх зберігати.

Близько 14 години 00 хвилин цієї ж доби, біля будинку АДРЕСА_2 , під час складення стосовно ОСОБА_15 за вживання алкогольних напоїв в громадському місці протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.178 КУпроАП, останній повідомив співробітнику поліції про факт зберігання при собі вищезазначених бойових припасів та вибухових пристрої, які він знайшов та вирішив забрати із собою.

На місце було викликано слідчо-оперативну групу, яка в ході огляду місця події виявила та вилучила: гранату РГД-5, з маркуванням 39-90_1_Т; циліндричний вибуховий пакет з маркуванням наданої частини 2/90; 1578 малокаліберних набоїв; 26 набоїв (до мисливської рушниці) 12 калібру; 15 набоїв калібру 7,62; 4 набої калібру 5,45, які Поліщук незаконно придбав, зберігав та носив без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_15 вину у вмінених йому діях не визнав, від надання будь-яких показань в судовому засіданні відмовився.

Дослідивши письмові докази в провадженні, отримавши показання свідків, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_15 у вчиненні злочину при викладених у обвинуваченні обставинах, оскільки в судовому засіданні не добуті належні та допустимі докази вини обвинуваченого в незаконному поводженні із бойовими припасами та вибуховими речовинами.

Відповідно до положень ст.ст.91 і 92 КПК України обов`язок доказування обставин, що мають значення для кримінального провадження, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

В основу пред`явленого ОСОБА_15 обвинувачення органом досудового розслідування покладено показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , рапорт останньої особи керівнику органу поліції, протокол огляду місця події, висновки експертизи зброї та вибухо-технічної експертизи, постанову про долучення до провадження речових доказів, а також докази про особу обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що, будучи таксистом, підвозив до місця події знайому дівчину обвинуваченого та був очевидцем того, як біля зупиненого на одній із вулиць в районі с. Крива Балка м. Одеси ОСОБА_15 перебували двоє співробітників поліції, де між ними на підвищених тонах відбувалася якась розмова. Свідок лише чув, як ОСОБА_15 не погоджувався з якими то поставленими до нього вимогами поліцейських, просив через дівчину викликати йому адвоката та пропонував поліцейським щось добровільно видати.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що, будучи колишнім дільничним співробітником Хаджибеївського ВП, за вказівкою керівництва прибув в район вул. Чапаєва для складення стосовно одного із чоловіків адміністративного протоколу за вживання в громадському місці слабоалкогольних напоїв. Чи був цією особою ОСОБА_15 свідок не пам`ятає, анкетні дані правопорушника дізнався із наявного при тому паспорту. Поруч з останнім також вже перебували і співробітники карного розшуку, які поінтересувалися у того наявними при ньому забороненими предметами, на що чоловік щось їм відповів, після чого на місце було викликано слідчо-оперативну групу. На плечі у зупиненого чоловіка знаходилася сумка, яку той поклав на землю. Будь-які індивідуальні ознаки можливо наявних у чоловіка заборонених предметів свідок не пам`ятає.

Таким чином обидва свідки в суді прямо не показали про свою обізнаність щодо можливої причетності обвинуваченого до незаконного поводження із боєприпасами та вибуховими речовинами.

Як вбачається із рапорту ОСОБА_17 керівнику Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі близько 14 години 00 хвилин 12 травня 2018 року біля буд.№4 по провулку Новий в м. Одесі виявлений чоловік підозрілого вигляду, який вживав пиво та на плечі у якого знаходилася сумка. Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.178 КУпроАП чоловік надав паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на запитання про наявність заборонених речей відповів, що в сумці знаходяться набої. Для подальшого огляду сумки на місце було викликано слідчо-оперативну групу.

Суд не може використати зазначений документ в якості обвинувального доказу, оскільки рапорт є виключно внутрішнім документом діловодства в МВС України, а також не містить дати його складення, відміток про будь-яку офіційну реєстрацію та розпорядчого напису керівника, якому його було подано.

Згідно протоколу огляду місця події в період з 14 години 21 хвилину до 16 години 35 хвилин 12 травня 2018 року слідчим СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_18 , до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), в присутності понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , за участю ОСОБА_15 та спеціалістів, із застосуванням відео фіксації, було проведено огляд ділянки місцевості, розташованої в провулку Новий в м. Одесі, під час якого у громадянина, який представився ОСОБА_15 , на правому плечі виявлено сумку. На запитання слідчого останній повідомив, що в сумці є набої, після чого поклав сумку на землю, з якої було вилучено предмети, зовні схожі на: гранату РГД-5, з маркуванням 39-90_1_Т; циліндричний вибуховий пакет з маркуванням наданої частини 2/90; 1578 малокаліберних набоїв; 26 набоїв (до мисливської рушниці) 12 калібру; 15 набоїв калібру 7,62; 4 набої калібру 5,45; а також інші предмети, схожі на набої.

Надаючи оцінку правомірності зазначеної слідчої дії суд зазначає, що відповідно до вимог ст.34 Закону України «Про національну поліцію» поверхнева перевірка як превентивний поліцейський захід є здійсненням візуального огляду особи, що виражається у проведенні по поверхні вбрання особи рукою, спеціальним приладом або засобом, візуальним оглядом речі або транспортного засобу. Поліцейський для здійснення поверхневої перевірки особи може зупиняти осіб та/або оглядати їх, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа має при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено, або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб.

Фактично проведена слідчим по відношенню до ОСОБА_15 процесуальна дія не відповідала вищезазначеним критеріям.

Відповідно до ч.1 ст.237 КПК України огляд місцевості проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Проведення огляду особи положеннями цієї статті не передбачено.

Відповідно до ст.209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Згідно з вимогами частин 1,3,4 ст.208 КПК України уповноважена особа має право затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, якщо цю особу застали на місці вчинення злочину, та може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених ч.7 ст.223 і ст.236 КПК України. Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень ст.213 КПК України, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені КПК України.

Згідно зі ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

У пунктах 3, 4 ч.2 ст.87 КПК України передбачено, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, порушення права особи на захист та отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права.

Таким чином судом з`ясовано, що слідчий під виглядом проведення огляду місця події фактично здійснив особистий обшук ОСОБА_15 , під час якого в нього було вилучено предмети злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, чим порушив вимоги процесуального закону, якими не передбачено можливості проведення такої слідчої дії до внесення до ЄРДР відомостей про скоєне кримінальне правопорушення. Тобто протокол огляду місця події від 12 травня 2018 року, в якому відображено вилучення у ОСОБА_15 бойових припасів та вибухових речовин, здобуто з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, встановлених нормами ст.ст.208 і 214 КПК України, у зв`язку з чим такий доказ належить визнати недопустимим.

При цьому, взявши до уваги практику Європейського суду з прав людини, який в рішенні від 30 червня 2008 року у справі «Гефген проти Німеччини» для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева» (відповідно до неї якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані за його допомогою, будуть такими ж), суд не приймає як допустимі надані стороною обвинувачення докази, які є похідними від протоколу огляду місця події від 12 травня 2018 року, а саме висновки експертизи зброї та вибухо-технічної експертизи та постанову про долучення до провадження речових доказів (оскільки на дослідження експертам надавались предмети, вилучені з порушенням процесуальних норм).

Відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи сукупність вищевикладених висновків, а також те, що достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_15 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, не встановлено, судом вичерпані всі можливості їх отримати, а сумніви щодо доведеності обвинувачення усунути неможливо, суд тлумачить їх на користь обвинуваченого, внаслідок чого він підлягає виправданню на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України за недоведеністю його вини у вчиненні вказаного злочину.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України, із скасуванням накладеного на них арешту.

Процесуальні витрати, пов`язані із загальною вартістю проведених експертиз, в розмірі 2574 грн необхідно компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст.368, 373,374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_15 за звинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, визнати невинуватим і за недоведеністю вчинення даного злочину виправдати.
Після набрання вироком законної сили визнані під час досудового розслідування в якості речових доказів: гранату РГД-5, з маркуванням 39-90_1_Т; циліндричний вибуховий пакет з маркуванням наданої частини 2/90; 1578 малокаліберних набоїв; 26 набоїв (до мисливської рушниці) 12 калібру; 15 набоїв калібру 7,62; 4 набої калібру 5,45 - конфіскувати.

Арешт, накладений на зазначене майно - скасувати

Процесуальні витрати, пов`язані із загальною вартістю проведених експертиз, в розмірі 2574 грн - компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя ОСОБА_1