печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 09 вересня 20202 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0001201 від 15.06.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 09 вересня 20202 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0001201 від 15.06.2020 року.

Як вбачається із скарги та долучених до неї матеріалів, слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001201 від 15.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

30.06.2020 року потерпілим ОСОБА_4 було надіслано рекомендованим листом до Офісу Генерального прокурора заяву в порядку 214 КПК України.

31.07.2020 року на запит адвоката ОСОБА_3 від 20.07.2020 року надійшла відповідь від Офісу Генерального прокурора, якою було повідомлено, що заяву скеровано до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.

Адвокат ОСОБА_3 звернувся з адвокатським запитом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві з проханням надати потерпілому ОСОБА_4 , зокрема, витяг з ЄРДР та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Листом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві №21223/03-20вих, було направлено постанову слідчого ОСОБА_5 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим.

Адвокат про розгляд скарги повідомлялись належним чином, в судове засідання не з`явився. Проте адвокат подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею здійснювалась.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження приходжу до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим,ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За змістом цієї норми,слідчий або прокурор, у визначених випадках, має право винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Системний аналіз наведених положень закону та змісту оскаржуваної постанови, дає підстави для висновку, що оскаржувана постанова винесена передчасно, без дотримання вимог КПК України та не вмотивована належним чином, тому скаргу слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 55, 93,94,303, 305-307,309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 09 вересня 20202 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0001201 від 15.06.2020 року задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 02 вересня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001201 від 15.06.2020 року.
Зобов`язати компетентних посадових Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві повторно розглянути клопотання про залучення до кримінального провадження № 0001201 від 15.06.2020 року, як потерпілу особу ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1