ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 193/1362/19
Провадження № 1-кп/210/200/21
У Х В А Л А
іменем України
"19" липня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , який обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000197 від 29.04.2018 року, колегія суддів
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , який обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу, оскільки завершити розгляд справи не представляється за можливе, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому та неодноразового його продовження не змінились.
Потерпіла ОСОБА_9 підтримала клопотання прокурора та просила його задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 звернулась з клопотанням про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електродного засобу контролю. В обґрунтування клопотання зазначає, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 на даний час відсутні, зважаючи на наступне. ОСОБА_6 має постійне місце проживання, проживав з родиною, має на утриманні неповнолітнього сина, допомагає матері похилого віку. Обвинувачений до обрання йому запобіжного заходу працював найманим працівником і здійснював підприємницьку діяльність, за місцем проживання характеризується позитивно, є учасником бойових дій. Крім того, з вересня 2020 року у ОСОБА_6 значно погіршився стан здоров`я, том потребує медичного обстеження та лікування, яке не можливо провести знаходячись під вартою. Вказане свідчить про те, що обвинувачений не буде вчиняти спроби втечи, тобто відсутній ризик переховування від суду. Матеріали провадження не містять підтвердження того, що ОСОБА_6 чинив спроби незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Отже, відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України на які посилається прокурор.

Захисник ОСОБА_8 , заперечував щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підтримав клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив залишити без задоволення клопотання прокурора та змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з електродним засобом контролю, оскільки ризики на які посилається прокурор є безпідставними та за весь час не були підтвердженні.

Колегія суддів, дослідивши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частина 1 статті 183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу та клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, колегією суддів встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_6 інкримінований злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься категорії особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, тому є достатньо підстав вважати що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання останнього винуватим у інкримінованому злочині, обвинувачений може переховуватися від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо посилань захисника ОСОБА_7 про тривале тримання під вартою обвинуваченого, колегія суддів вважає за необхідним зазначити, що за час перебування кримінального провадження на розгляду, було оголошено обвинувальний акт, встановлено порядок, частково допитано свідків, розглянуто численну кількість клопотань обвинуваченого та захисників, а відтак, колегія суддів без безпідставних зволікань та затримок здійснює розгляд даного провадження.

Наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 матері похилого віку та неповнолітньої дитини, на думку колегії суддів, не є підставою для зміни запобіжного заходу, обраного обвинуваченому та не спростовують ризики на які вказує прокурор.

При вирішенні питання про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України колегія суддів, також враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» у якій зазначено, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У колегії суддів відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України та забезпечити його належну поведінку.

Таким чином, встановлено, що станом на 19.07.2021 року, наявність заявлених ризиків, передбачених ст.177 КПК України не зменшилась, що дає достатньо підстав для продовження обвинуваченому строку тримання під вартою .

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 331, 370, 372 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 /шістдесят/ днів, а саме до 16.09.2021 року включно.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію ухвали направити до Державної установи «Криворізька установа виконання покарань №3».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 19 липня 2021 року об 15 год. 45 хв.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3