Справа № 951/471/20
Справа № 1-кп/951/18/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Козова обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000085 від 5 червня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає та зареєстрований у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

встановив:

20 травня 2020 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 йшов вулицею села до місця свого проживання, де проходив повз господарство, що належало покійній ОСОБА_7 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що за адресою АДРЕСА_1 , в якому ніхто не проживає. В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме лічильника активної електричної енергії однофазного електронного «Меридіан» СОЭ-1.02/2Т належного ВАТ «Тернопільобленерго» з будинку покійної ОСОБА_7 , про наявність якого йому було відомо раніше, так як неодноразово перебував у вказаному будинку відвідуючи останню за життя, з метою вмонтувати його у будинку по АДРЕСА_2 , у якому він має намір у майбутньому проживати.
Реалізовуючи свій злочинний намір, у вищевказаний час, ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи із корисливих мотивів, шляхом виймання металевої дужки навісного замка, який зачинений не був, з кільця одвірка дверей, проник у середину будинку ОСОБА_7 , звідки таємно викрав лічильник активної електричної енергії однофазний електронний «Меридіан» СОЭ-1.02/2Т, що належить ВАТ «Тернопільобленерго».
Із викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення злочину утік, чим отримав реальну можливість розпорядитися викраденим майном, чим заподіяв майнову шкоду ВАТ «Тернопільобленерго» на суму 275 гривень 45 копійок.
Таким чином, своїми діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, повідомив суду про обставини, мотиви, вчиненого ним кримінального правопорушення та підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , просить суд обвинуваченого суворо не карати.
Представник потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив вчинене.
Окрім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , за обставин, викладених у обвинувальному акті, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України підтверджується наступними доказами:
протоколом огляду місця події старшого слідчого СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 від 05.06.2020 року з фототаблицею, відповідно до якого під час огляду в с. Росохуватець Козівського району Тернопільської області виявлено та вилучено сліди папілярних узорів, електролічильник однофазний електронний «Меридіан» СОЭ-1.02/2Т /а.с.76-87/;
висновком експерта №6/1-650/20 від 18.06.2020 з фототаблицями, з якого встановлено, що ринкова вартість лічильника активної електричної енергії однофазного електронного торговельної марки «Меридіан» модель «СОЭ-1.02/2Т», бувшого у користуванні, станом на 20.05.2020, могла становити 275,45 грн. (двісті сімдесять п`ять гривень сорок п`ять копійок) /а.с.93-100/;
постановою старшого слідчого СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 від 19.06.2020 року про визнання речових доказів, згідно якої лічильник активної електричної енергії однофазний електронний «Меридіан» СОЭ-1.02/2Т, який вилучений в ході огляду будинку покійної ОСОБА_7 належного ВАТ «Тернопільобленерго» Козівський РЕМ, за адресою с. Росохуватець, вул. Набережна, 18, Козівського району, Тернопільської області, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000085 від 5.06.2020 року та передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області /а.с.101/;
висновком експерта №3/1-544/20 від 18.06.2020 з фототаблицями, з якого встановлено, що три сліди папілярних узорів пальців рук, вилучені при огляді місця події, придатні для ідентифікації особи, а саме: слід розміром 23х19мм, відкопійований на відрізок стрічки 1; слід розміром 25х15мм, відкопійований на відрізок стрічки 2; слід розміром 24х13мм, відкопійований на відрізок стрічки 3. Слід розміром 23х19мм, відкопійований на відрізок стрічки 1, залишений великим пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Слід розміром 25х15мм, відкопійований на відрізок стрічки 2, залишений вказівним пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Слід розміром 24х13мм, відкопійований на відрізок стрічки 3, залишений мізинцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.104-111/;
протоколом старшого слідчого СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 проведення слідчого експерименту від 18.06.2020 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 за фактом таємного викрадення лічильника активної електричної енергії однофазного електронного «Меридіан» СОЭ-1.02/2Т належного ВАТ «Тернопільобленерго» Козівський РЕМ, з будинку покійної ОСОБА_7 , що за адресою АДРЕСА_1 із фототаблицями /а.с.112-119/;
актом огляду №173 спеціальної медичної комісії КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР від 18.06.2020, відповідно до якого вбачається, що протипоказів щодо лікування ОСОБА_4 відсутні /а.с.120/;
висновком судово-психіатричного експерта №265 від 18.06.2020, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_4 в період, який відноситься до інкримінованого йому злочину тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, а виявляв ознаки легкої розумової відсталості, обтяженої зловживанням алкоголю, що не сягає рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він міг давати звіт своїм діям і керувати ними. В даний час ОСОБА_4 виявляє ознаки легкої розумової відсталості, обтяженої зловживанням алкоголю, що не сягає рівня психозу чи вираженого недоумства, тому може давати звіт своїм діям та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 не потребує /а.с.121-122/.
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та прийшов до висновку, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло.
Вказаний висновок судом зроблений поза розумним сумнівом, а отже, враховуючи зазначене вище, вина ОСОБА_4 повністю доведена в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.3 ст.185 КК України. Підстав для кваліфікації вчиненого за іншими статтями Кримінального кодексу, або іншими частинами статті суд не вбачає.
Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаною із проникненням у житло, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, судом не встановлено.
Пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_4 обставиною, передбаченою ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує вимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), згідно яких призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, враховуючи, що злочин вчинений ОСОБА_4 згідно з ст.12 КК України є тяжким злочином, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного злочину, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений визнав себе винним у вчиненні злочину, розкаюється у вчиненому, відсутність обтяжуючих обставин, характеризуючі дані та приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання, передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Таким чином, з ОСОБА_4 підлягають стягнення судові витрати на проведення експертиз на загальну суму 1471,05 грн., а саме судової дактилоскопічної експертизи від 18.06.2020р. №3/1-544/20 в розмірі 653,80 грн.; судової товарознавчої експертизи від 18.06.2020р. №6/1-650/20 в розмірі 817,25 грн..
Заслухавши представника цивільного позивача та цивільного відповідача, дослідивши надані сторонами письмові докази щодо заявленого цивільного позову Відкритим акціонерним товариством «Тернопільобленерго» до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 946 грн. 08 коп., то суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
У ст.129 КПК України передбачено, що, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Під час судового розгляду встановлено, що цивільний позивач ВАТ «Тернопільобленерго» внаслідок неправомірних дій цивільного відповідача ОСОБА_4 очікує понести заявлені збитки у розмірі 946,08 грн., однак суд вважає, що майнова шкода ВАТ «Тернопільобленерго» не є реальною.
Таким чином, у задоволенні цивільного позову слід відмовити, оскільки шкода завдана ВАТ «Тернопільобленерго» у розмірі 946,08 грн. внаслідок неправомірних дій цивільного відповідача не є реальними збитками, які товариство понесло, і під час судового розгляду такі не встановлені.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368-371, 373- 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України встановити ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення даного вироку.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта на загальну суму 1471 (одна тисяча чотириста сімдесять одна) гривня 05 (п`ять) копійок.
Речовий доказ: лічильник активної електричної енергії однофазний електронний «Меридіан» СОЭ-1.02/2Т повернути власнику.
У задоволенні цивільного позову Відкритого акціонерного товариства «Тернопільобленерго» до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди відмовити.
Вирок може бути оскаржено сторонами до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Козівський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1