31.05.2021 Єдиний унікальний номер 205/1304/20
Провадження №1-кп/205/273/21
Єд.унік.№205/1304/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000377 від 08 лютого 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта неповна середня, розлученого, раніше не засудженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , згідно рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 березня 2019 року, зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_4 до повноліття дитини, починаючи з 13 грудня 2018 року. Проте, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи обізнаним про рішення суду, встав на шлях злісного ухилення від сплати аліментів. Так, обвинувачений ОСОБА_5 , в період часу з 13 грудня 2018 року до червня 2019 року, виплат по аліментам не здійснював, після цього у червні 2019 року, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, здійснив виплату у сумі 1000 грн., а з 01 липня 2019 року знову почав злісно ухилятися від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, достовірно знаючи про необхідність сплачувати аліменти та усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, виплат по аліментам не здійснював, іншої будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, на попереджувальні листи державного виконавця про необхідність погашення заборгованості та сплачувати аліменти не реагував, в результаті чого у нього утворилася заборгованість по аліментам, станом на 07 лютого 2020 року на суму 20 624 грн.66 коп. (загальна сума заборгованості складає 36 435 грн.81 коп.)

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав повністю та пояснив суду, що згідно рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 березня 2019 року, він зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_4 , до повноліття дитини. Аліменти він не сплачував через фінансові проблеми, тому що довгий час не зміг знайти роботу, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 20624,66 грн.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка пояснила суду, що обвинувачений ОСОБА_5 , згідно рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 березня 2019 року, був зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на її користь, до повноліття дитини. Починаючи з грудня 2018 року до 07 лютого 2020 року, обвинувачений аліменти не сплачував, будь-яку матеріальну допомогу на утримання дитини не надавав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по аліментам у сумі 36 435 грн.81 коп.

Крім того, вина ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13);

- копією рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 березня 2019 року, згідно з яким ОСОБА_5 зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_4 , до повноліття дитини, починаючи з 13 грудня 2018 року (а.с.8);

- копією виконавчого листа, виданого на підставі рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 березня 2019 року (а.с.10);

- копіями викликів та попереджень Новокодацького ВДВС м.Дніпро про необхідність погашення заборгованості по аліментам (а.с.20);

- довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам ОСОБА_5 (а.с.24).

Таким чином, допитавши обвинуваченого та потерпілу, дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який винним себе визнав, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, характеризується задовільно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , передбаченою ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З огляду на зазначене, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення, позиції прокурора, який орієнтував суд на застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України та думки потерпілої, яка підтримала позицію прокурора, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обовязки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1