Справа № 314/4776/18
Провадження № 1-кп/314/227/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2021 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження №0000828 від 04.09.2018 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Антонівка Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, працює в ПП АФ «Авангард» на посаді охоронця, одружений, має трьох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
який обвинувачується в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:

У 2016 році, в денний час доби (точний час та дата не встановлено), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту, знаходячись в лісосмузі поблизу с. Максимівка Вільнянського району, Запорізької області, зірвав частини рослини коноплі, та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи незаконно, переніс до гаражу, розташованого за місцем свого мешкання: АДРЕСА_2 та до приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який перебував у його користуванні, та залишив вказані рослини висихати, які зберігав в сухому місці до 11.09.2018.
В подальшому 11.09.2018, о 08 годині 56 хвилин, в ході проведення обшуку за вищевказаними адресами, працівниками поліції, за участі ОСОБА_3 було виявлено та вилучено три паперових згортки з речовиною сіро- зеленого кольору рослинного походження, які згідно висновку експерта №7- 1833 від 24.09.2018 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - КАНАБІСОМ, загальна маса якого, в перерахунку на суху речовину складає 15,522 г.
Вказані дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Під час судового розгляду судом було поставлено на обговорення питання щодо існування підстав для закриття провадження у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, оскільки з дня вчинення зазначеного кримінального проступку минуло три роки.
Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти цього.
Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, крім того, просив при винесені рішення вирішити долю речових доказів відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у п. 19 ч. 1 ст. 7, ст. 26 КПК України, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить висновку, дане кримінальне провадження підлягає закриттю, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Враховуючи наведене, встановивши наявність передбачених законом, зокрема ст. 49 КК України, підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, зобов`язаний прийняти таке рішення, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд першої інстанції своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків та за яке передбачене покарання у виді обмеження волі.

Вказане кримінальне правопорушення згідно висунутого ОСОБА_3 обвинувачення було вчинено в 2016 році.

Отже, з урахуванням обставин кримінального провадження, положень ч.2 ст. 12, п.2 ч. 1 ст. 49 КК України, станом на момент розгляду справи сплинув строк 3 роки та закінчились визначені ст. 49 КК України строки давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового слідства або суду.

Матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався.

Таким чином, підставою звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно його згода на таке звільнення від кримінальної відповідальності, і таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що у справі наявні умови, які є правовою підставою для прийняття рішення судом про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

За таких обставин ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №0000828 від 04.09.2018 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, закриттю.

З обвинувального акту також вбачається, що у кримінальному провадженні №0000828 від 04.09.2018 розмір витрат на залучення експертів складає 572 грн. за проведення судово-хімічної експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (висновок експерта від 24.09.2018 №7-1833).

Відповідно до вимог ст. 122 КПК України, витрати пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі статтею 124 КПК України. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи, здійснюються за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Отже, чинний кримінальний процесуальний закон чітко встановлює, що витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого лише у двох випадках: ухвалення щодо нього (обвинуваченого) обвинувального вироку; залучення експерта безпосередньо обвинуваченим (стороною захисту). Натомість, у разі прийняття судом рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності, судові витрати з неї не стягуються (постанова ВС ККС від 03.06.2020 року № 712/1710/19). Як вбачається з практики Верховного Суду, суд, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, повинен вирішити дане питання, поклавши судові витрати на державу.

Питання про долю речових доказів та документів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.12, 49 КК України, п.1 ч.2 ст.ст.284, 285, ч.4 ст. 286, ст.288, ст.ст. 350, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене 04.09.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000828за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відповідно до п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України, закрити.

Речові докази: наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 15,522г, 2 фрагменти полімерної пляшки (саморобний пристрій для куріння наркотичних речовин), передані до камери схову речових доказів ВП №2 Запорзького РУП ГУНП в Запорізькій області, - знищити.
На ухвалу протягом семи днів з дня оголошення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.
Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1
02.04.2021