ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області, громадянина України, з середньо- технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
04 червня 2021 року близько 15 год 00 хв, точного часу під час досудового розслідування не представилося можливим встановити, ОСОБА_4 перебуваючи поряд із загальною-освітньою школою І-ІІІ ступенів №1 Горішньоплавнівської міської ради, що розташована по вул. Миру, 5 в м. Горішні Плавні Полтавської області, побачив на землі шліф машинку кутову (болгарка) марки «Dnipro-М», моделі «GL-320», чорного кольору, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій намір, ОСОБА_4 , діючи таємно, з корисливих мотивів та мети, скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з території загально-освітньої школою І-ІІІ ступенів №1 Горішньоплавнівської міської ради, що розташована по вул. Миру, 5 в м. Горішні Плавні Полтавської області здійснив крадіжку шліф машинки кутової (болгарка) марки «Dnipro-М», моделі «GL-320», чорного кольору, вартістю 1822,48 грн, що належить ОСОБА_5 .
Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1822,48 грн.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що у встановлений судом спосіб, час і місці здійснив викрадення машинки кутової (болгарка). Обвинувачений не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактом таємного викрадення чужого майна. Просив суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву відповідно до якої позов заявляти не бажає, зазначає про те, що завдану шкоду йому відшкодовано в повному обсязі.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думку прокурора, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.
З урахуванням викладеного та наданих в суді обвинуваченим показань, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні умисного кримінального проступку проти власності. Його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно не працевлаштований, не одружений, перебуває на обліку у лікаря нарколога, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, має постійне місце проживання.
Так, в ході судового провадження, обвинувачений щиро покаявся у вчиненому, відверто визнав свою провину та висловив щирий жаль з приводу вчиненого, осудив свою поведінку, з огляду на що, суд вважає можливим врахувати як пом`якшуючу обставину щире каяття ОСОБА_4 .
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.
Інших обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання судом на встановлено.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових проступків, яке, згідно ч.2 ст.50 КК України, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
З огляду на викладене, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального проступку, думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, особу обвинуваченого та положення ст.50, ч.2 ст.65 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі.
Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.
Тільки таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування положень статей 69 та 691 КК України суд не знаходить.
Цивільний позов до обвинуваченого пред`явлений не був, заходи забезпечення не застосовувались.
Процесуальні витрати в сумі 686,48 грн пов`язані із залученням експерта підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.
Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до ст.100 КПК України.
Під час досудового слідства запобіжний захід до обвинуваченого не застосувався і з урахуванням призначеної міри покарання, суд не вбачає підстав для його застосування до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від цього покарання, якщо він протягом однорічного строку випробування не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави пов`язані з проведенням експертиз у розмірі 686,48 грн.
Речові докази по справі:
- шліф машинку кутову (болгарка) марки «Dnipro-М», моделі «GL-320» залишити потерпілому ОСОБА_5 як йому належну.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому, потерпілому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1