УХВАЛА
підготовчого судового засідання
25.02.2021 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
в ході розгляду у підготовчому судовому засіданні обвинувального акту, долученого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування, у кримінальному провадженні № 0000345 від 16.12.2016, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, за обвинувальним актом працевлаштованого водієм 3-го класу гаража відділу господарського забезпечення УСБУ у Львівській області, у військовому званні "старшина", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -
Сторона обвинувачення - прокурор військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4
Сторона захисту - адвокат
ОСОБА_5

Потерпіла сторона потерпілий ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :
Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000345 від 16.12.2016, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, яке вчинив за обставин, викладених в мотивувальній частині обвинувального акта.
Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні поступив до Франківського районного суду м. Львова 06 червня 2017 року від прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 та переданий для розгляду судді ОСОБА_7 , що визначена у порядку, передбаченому ст. 35 КПК України
Відповідно до ухвали підготовчого судового засідання від 11 липня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні разом із Поданням про визначення

підсудності, скеровано до апеляційного суду Львівської області.
Підставою такого рішення стало клопотання прокурора, яке підтримано іншими учасниками процесу, оскільки за матеріалами обвинувального акту та кримінального провадження не можливо визначити конкретне місце вчинення кримінального правопорушення. Більш повно підстави такого рішення викладені в ухвалі та Поданні.
21 липня 2017 року суд апеляційної інстанції , покликаючись на ч.1 ст. ст.. 32 КПК України у своєму рішенні, а саме : «Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити не можливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, залишив подання без задоволення та повернув обвинувальний акт до Франківського районного суду м. Львова. 22.02.2018 року, у зв`язку з закінченням повноважень судді ОСОБА_7 обвинувальний акт у кримінальному проваджені, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу та на виконання розпорядження керівника апарату суду № 122/Р передано у провадження судді ОСОБА_8
11.05.2019 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обвинувальний акт передано до провадження судді ОСОБА_9 , у зв`язку із припиненням повноважень судді ОСОБА_8 .
15 травня 2019 року суддя ОСОБА_9 своєю ухвалою прийняв обвинувальний акт до провадження , призначив підготовче судове засідання на 09 липня 2019 року, за результатами якого призначив обвинувальний акт до судового розгляду, а 24.11.2020 року задоволив заяву про самовідвід з підстав викладених у мотивувальній частині ухвали.
01.12.2020 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано в провадження судді ОСОБА_1 .
Ухвалою від 14 грудня 2020 року, з урахуванням завантаженості головуючого в інших судових процесах, призначено підготовче судове засідання, яке перенесено з підстав відсутності процесуальних документів, які б підтверджували повноваження прокурора у кримінальному провадженні.
У черговому підготовчому судовому засіданні прокурором надано копії процесуальних документів, та в ході вирішення питань, передбачених статтями 314 316 КПК України, підтверджено, що встановити більш детально місце вчинення кримінального правопорушення, ніж це зазначено в обвинувальному акті, не можливо. Питання й надалі є спірним, а тому на його думку обвинувальний акт, у даному випадку, має розглядатися судом в межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Адвокат підсудного та сам підсудний в судовому засіданні просили суд звернути увагу, що місце вчинення кримінального правопорушення не встановлено, проте вони не заперечують, щоб справа розглядалася Франківським районним судом м. Львова.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, хоч викликався судом у порядку, передбаченому статтями 111 та 135 КПК України, у зв`язку з цим, суд вважає, що судом вжито достатніх процесуальних заходів щодо його виклику та вважає, що чергове підготовче судове засідання слід провести у відсутності потерпілого, проти чого учасники процесу заперечень не мали.
Приймаючи дане рішення, суд також виходить з меж розумності строків розгляду та процесуальних строків розгляду кримінального провадження.
Як вбачається зі змісту викладених фактичних обставин в обвинувальному акті інкримінованих ОСОБА_3 правопорушень, останній за часом епізод щодо отримання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_6 мав місце 04.01.2017 року на узбіччі автодороги, поблизу перехрестя вул.. Грабовського та вул.. Коперника у м. Львов.
Отже похідним у визначенні місця останнього вчинення кримінального правопорушення є узбіччя автодороги, однак, якої автодороги в обвинувальному акті не зазначено, не вказано такої і прокурором в судовому засіданні. Тобто, у даному випадку не можна стверджувати, що це була автодорога - вул.. Грабовського чи Коперника, як і не можливо визначити на котрій із вулиць поблизу їх перехрестя, адже встановлене органом досудового розслідування місце вчинення

злочину не є самим перехрестям цих вулиць, а поблизу нього.
З огляду на вказане, є очевидними суперечності, які не можуть бути усунуті судом ні на стадії підготовчого судового засідання, ні на стадії судового розгляду обвинувального акту. Це об`єктивно визнається учасниками кримінального процесу.
Таким чином встановити місце вчинення кримінального правопорушення, яке б дало обґрунтовану підставу вважати можливим здійснювати судовий розгляд кримінального провадження Франківським чи Галицьким районними судами, встановити не можливо.
За таких обставин є логічним і об`єктивним факт, що кримінальне провадження не може розглядатися Франківським районним судом, оскільки це прямо суперечить ч. 1 ст. 32 КПК України, а порушення підсудності, автоматично тягне за собою скасування судового рішення, в силу вимог п.6 ч.2 ст. 412 КПК України.
Таким чином, судом встановлено, що кримінальне провадження скеровано до Франківського районного суду м. Львова в супереч вимогам ст.. 32 КПК України, оскільки за результатами вивчення змісту обвинувального акта, аналізу пояснень сторони публічного обвинувачення в судовому засіданні та сторони захисту, відсутня будь яка із підстав, передбачених вказаною нормою закону для розгляду справи саме Франківським районним судом м. Львова.

Отже кримінальне провадження не може бути предметом судового розгляду Франківським районним судом м. Львова, оскільки справа не підсудна Франківському районному суду м. Львова, а тому слід підготувати подання та скерувати кримінальне провадження до Львівського апеляційного суду для вирішення питання про визначення підсудності, за правилами ч. 1 ст. 32 КПК України, тобто за судом у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування ( м. Львів, вулиця Клепарівська, 20).
Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 34, 110, 303 -306, 314 -316, 369, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Матеріали кримінального провадження № 0000345 від 16.12.2016, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,щодо обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України направити до Львівського апеляційного суду для визначення територіальної підсудності.

Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя В. Кузь