Справа №760/6109/21
Провадження №1-кс/760/2008/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м.Києва клопотання ОСОБА_3
про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0014515, -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0014515.
Клопотання обґрунтовується тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 22.05.2018 було задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №9 про арешт майна в кримінальному провадженні №0014515 та накладено арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_3 , із забороною розпоряджатися та використовувати майно до постановлення у кримінальному провадженні №0014515 від 13.12.2017 кінцевого рішення.
У клопотанні зазначається, що прокурор звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням про арешт майна та просив накласти арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_3 , оскільки дана квартира є предметом злочину. Так, клопотання про арешт майно було обґрунтоване тим, що досудовим розслідування встановлено, що 15.02.2017 службовими особами ДП «СЕТАМ» було проведено електронні торги та складено протокол №235829, на яких було реалізовано квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 . Так, за результатами торгів новим власником квартири став ОСОБА_3 , якому приватним нотаріусом було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (серія та номер 2435), 23.05.2017 було проведено державну реєстрацію права власності на вищевказану квартиру (запис №20543813).
Також в обґрунтування клопотання прокурор зазначав, що державним виконавцем Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м.Києві 14.02.2017 скеровано вимогу до ДП «Сетам» щодо закінчення строку дії звіту про незалежну оцінку вартості майна станом на 04.08.2016 на загальну суму 2 738 000 грн., однак даний лист ДП «Сетам» до уваги не взятий, в порушення вказаних вимог нерухоме майно було реалізовано на торгах в ДП «Сетам».
У клопотанні зазначається, що рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 23.06.2017 було задоволено позов ОСОБА_4 до Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві та Державного підприємства «СЕТАМ» та ухвалено визнати недійсним та скасувати електронні торги разом із протоколом № 35829 проведення електронних торгів від 15.02.2017 щодо квартири АДРЕСА_2 , яка була реалізована при виконанні виконавчого провадження відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в м. Києві ДП «СЕТАМ» МЮ України; скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія №2435, видане приватним нотаріусом КМНО 23.05.2017; скасувати державну реєстрацію права власності на вищевказану квартиру за ОСОБА_3 із видаленням з державного реєстру речових прав на рухоме майно запис №20543813.
Разом з тим, у клопотанні зазначається, що рішення Оболонського районного суду м. Києва було оскаржено і на момент винесення ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22.05.2018 про накладення арешту на квартиру ОСОБА_3 вже було рішення суду апеляційної інстанції, в якому апеляційні скарги представників ОСОБА_3 та ДП «СЕТАМ» на рішення Оболонського районного суду м. Києва задоволені в повному обсязі, а саме: рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23.06.2017 року скасовано, ухвалено нове рішення наступного змісту: у задоволенні позову ОСОБА_4 до Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві та Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання недійсним та скасування електронних торгів та протоколу про проведення електронних торгів відмовлено.
Крім того, колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду винесено постанову від 25.07.2018, касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, рішення Апеляційного суду м. Києва від 14.11.2017 залишено без змін.
Враховуючи вищенаведене та те, що застосування запобіжного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляду арешту вищевказаного майна було необґрунтованим, права і свободи ОСОБА_3 як власника майна порушені, та керуючись стст. 98, 131, 132, 170, 172, 173, 309 КПК України, ОСОБА_3 просить слідчого суддю скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_3 .
У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав до слідчого судді заяву, в якій просив проводити судове засідання за його відсутності, клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
До слідчого судді надійшли письмові пояснення на клопотання про скасування арешту прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5 , в яких прокурор, зокрема, зазначила, що 23.06.2020 слідчим СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0014515, підстав для скасування даного рішення не встановлено. Питання щодо скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0014515 прокурор просила залишити на розсуд суду
Дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до чч.1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Виходячи з п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 22.05.2018, справа №760/13319/18, провадження №1-кс/760/7196/18, задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №9 м. Києва ОСОБА_6 про арешт майна в кримінальному провадженні №0014515 та накладено арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_3 , із забороною розпоряджатися та використовувати майно до постановлення у кримінальному провадженні №0014515 від 13.12.2017 кінцевого рішення.
Так, при вирішенні питання про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0014515, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на майно, а саме квартиру за адресою АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речового доказу, оскільки слідчим було доведено те, що квартира може бути предметом злочину, а ненакладення арешту може призвести до ризиків, визначених ч.1 ст.170 КПК України, у тому числі до відчуження даного майна, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню кримінального провадження.
Слідчим суддею також встановлено, що 23.06.2020 слідчим СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0014515 від 13.12.2017.
Згідно з ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя також враховує, що із закриттям кримінального провадження втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.
Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення статті 3 Конституції України, статті 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.
Так, вирішуючи питання про скасування арешту майна, слідчий суддя зобов`язаний урахувати відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), в якій напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно суспільний інтерес; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям та з дотриманням принципу справедливої рівноваги. ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.
Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає, що доводи ОСОБА_3 , викладені в клопотанні про скасування арешту, є обґрунтованими, та встановлено, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.05.2018, справа №760/13319/18, провадження №1-кс/760/7196/18, відпала потреба, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.
Слідчий суддя вважає, що на даний час таке втручання держави не відповідає принципам пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства і правом особи на мирне володіння своїм майном та призводить до невиправданого обмеження права власності ОСОБА_3 .
Керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стст. 98, 131, 132, 170-173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений 22.05.2018 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, справа №760/13319/18, провадження №1-кс/760/7196/18, скасувавши заборону розпоряджатися та використовувати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1