Справа № 206/2508/21
1-кс/206/241/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра по кримінальному провадженню під №0000001 від 23.02.2021 та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
10.06.2021 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра по кримінальному провадженню під №0000001 від 23.02.2021 та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування вказаної скарги ОСОБА_3 зазначив, що 05 лютого 2021 року до ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ним подано заяву про те, що 05.02.2021 о 9 год. 30 хв. в мережі «Телеграм» та «Фейсбук» опубліковано пост, в якому містяться ознаки злочину, передбаченого ст. 161 Кримінального кодексу України, щодо порушення релігійних прав. 11.02.2021, з порушенням строків, від посадової особи ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, він дізнався про те, що відомості про кримінальні правопорушення, які зазначені у його заяві, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а лише внесені в журнал єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події під № 1771 від 05.02.2021. В зв`язку з цим, ним було подано скаргу слідчому судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська, яку, за результатами розгляду, ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська задоволено частково та зобов`язано уповноважену особу ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 05.02.2021, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. 23.02.2021, з порушенням процесуальних строків, порушено кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 23.02.2021 (копія витягу з ЄРДР додається). Після цього, слідчим ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 проігноровано три його клопотання щодо ознайомлення з матеріалами справи. За результатом розгляду останнього, його повідомлено, що матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000001 від 23.02.2021, для здійснення досудового розслідування, з невідомих для мене підстав, передано до ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області. 05.04.2021 та 14.04.2021 ним (повторно) подано клопотання начальнику ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо надання інформації стосовно осіб слідчого, якому передано справу, та процесуального керівника, підстав передачі матеріалів кримінальногопровадження від одного відділення поліції до іншого та ознайомлення його, як потерпілого, з матеріалами справи. Листом від 29.04.2021 вих. № 437/3-2474 його повідомлено, що в системі ЄРДР слідчого відділення поліції № 7 Дніпровського районного управління поліції ГУНП України в Дніпропетровській області кримінальне провадження № 0000001 не значиться (копія додається). Листом від 22.04.2021 вих. № 04/52-906 вих. 21 Лівобережною окружною прокуратурою міста Дніпра його повідомлено, що через те, що із наявних матеріалів кримінального провадження вбачається, що місцем вчинення кримінального правопорушення є робоче місце мера м. Дніпро в приміщенні Дніпровської міської ради, а єдиним встановленим місцем у кримінальному провадженні є місце мешкання потерпілого, з метою визначення місця досудового розслідування у даному кримінальному провадженні прокурором вищого рівня ними направлено листа до Дніпропетровської обласної прокуратури. Листом від 30.04.2021 вих. № 04/54-859вих-21 Центральною окружною прокуратурою міста Дніпра його повідомлено, що 09.04.2021 кримінальне провадження направлено до Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра відповідно до постанови про визначення підсудності. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2021 мені повернуто мою аналогічну скаргу через порушення правил підсудності та зазначено, що, в зв`язку з тим, що місцем вчинення кримінального правопорушення являється робоче місце мера міста Дніпро в приміщенні Дніпровської міської ради, необхідно звертатись до суду за місцем розташування Дніпровської міської ради. В зв`язку з цим ним було подано скаргу до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, ухвалою суду від 02.06.2021 повернуто йому скарги та зазначено, що їх розгляд за підсудністю належить Самарському районному суду м. Дніпропетровська. Впродовж чотирьох місяців з дня порушення справи слідчі дії не велись. Досі не встановлено та не допитано підозрюваного. Не проведено інші необхідні слідчі дії, а саме: допит осіб, які можуть бути причетними до скоєння кримінального правопорушення, в тому числі власника сторінки в соціальній мережі «Фейсбук» з назвою « ОСОБА_6 », не встановленні ІР адреси, з якої було зроблено публікацію. Скоєння правопорушення триває, пост у соціальній мережі Фейсбук та інших соціальних мережах зі сторінки ОСОБА_7 не видалено. До цього часу мені не відомо де фактично, де знаходяться матеріали вказаного кримінального провадження, його і досі не ознайомлено з матеріалами справи, слідчі та прокурори зневажають рішенням суду та численними клопотаннями потерпілого і на даний час взагалі повідомляють про відсутність даного провадження. Враховуючи викладене, в порядку ст. 303 КПК України, просив визнати бездіяльність керівника Лівобережної прокуратури м.Дніпра, яка полягає у не вчиненні процесуальних дій, а саме: невизначені місця досудового розслідування у кримінальному провадженні під № 0000001 від 23.02.2021 та зобов`язати його визначити місце досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу в повному обсязі, вважав що наразі і досі не визначено підслідність вказаного кримінального провадження, що підтверджується долученими до матеріалів скарги додатками. Окрім того, зазначив, що на протязі двох місяців будь-яких процесуальних дій органом досудового розслідування не проводилось, де наразі перебувають матеріали кримінального провадження йому не відомо, як і та обставина, чи визначена на теперішній час підслідність кримінального провадження під №0000001 від 23.02.2021.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 , з огляду на наступне. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 7 КПК України встановлені загальні засади кримінального провадження, серед яких виокремлюється засада законність, яка передбачає прийняття рішень в тому числі слідчого судді у відповідності до чинного законодавства. Відповідно до ч. 5 ст. 218 КПК України спір про підслідність вирішує керівник прокуратури вищого рівня, саме керівник прокуратури вищого рівня. В прохальній частині ОСОБА_3 просить зобов`язати вирішити спір про підслідність керівника Лівобережної прокуратури міста Дніпра, що виходить за межі повноважень керівника Лівобережної прокуратури. Разом з тим зазначив, що прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури визначено місце досудового розслідування, а саме за ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, проте вказану постанову для огляду надати не може оскільки матеріали вказаного кримінального провадження були направлені до УСБУ в Дніпропетровській області для проведення судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи. Просив долучити до матеріалів скарги, витяг з ЄРДР складений 14.06.2021 відповідно до якого вбачається, що органом досудового розслідування по кримінальному провадженню під № 0000001 від 23.02.2021 є ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області. Окрім того вказав, що під час визначення іншого органу досудового розслідування, первісний орган втрачає право до реєстру кримінального провадження. Враховуючи викладене просив відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 в повному обсязі.

Вислухавши думку скаржника та прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, зокрема такий строк визначений ст.220 КПК України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 3 КПК України, керівник органу прокуратури - Генеральний прокурор України, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень.

Положеннями ст. 216 КПК України визначено підслідність органів досудового розслідування. Таким чином, законодавче розмежування підслідності між різними органами досудового розслідування визначає розподіл наданих кримінальним процесуальним законом повноважень таким органам.
Так, згідно змісту вимог положень ч.5 ст.218 та ч.5 ст.36 КПК України - спори про підслідність вирішують керівники органу прокуратури вищого рівня, їх перші заступники та заступники, які своєю вмотивованою постановою, відповідно до КПК України мають право доручити здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування - у разі спору про підслідність або у разі неефективного досудового розслідування.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Як встановлено зі скарги потерпілого ОСОБА_3 , останній просить визнати бездіяльність керівника Лівобережної прокуратури м. Дніпра, яка полягає у не вчиненні процесуальних дій, а саме: невизначені місця досудового розслідування у кримінальному провадженні під № 0000001 від 23.02.2021 та зобов`язати його визначити місце досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, проте керівник Лівобережної прокуратури міста Дніпра, не є тією особою, яка у відповідності до вимог ч. 5 ст. 218 КПК України має право вирішувати спір про підслідність, оскільки відповідно до норм вказаної статті даним повноваженням наділений керівник органу прокуратури вищого рівня.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 , відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 17, 22-26, 36, 216,218, 303-307, 372 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра по кримінальному провадженню під №0000001 від 23.02.2021 та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Ухвала відповідно до ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1