КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури містаКиєва ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 про скасування вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 14 листопада 2018 року у справі № 761/37784/18, яким затверджено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0009121 від 24 серпня 2018 року.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що за санкцією ч. 1 ст. 358 КК України, в редакції закону, який діяв на момент вчинення злочину, а саме травень 2017 року, строк притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності закінчився, а отже прокурор не може подавати до суду клопотання про скасування вироку в порядку ст. 476 КК України.

Не погодившись з прийнятим рішенням, прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України є кримінальними проступками, за вчинення яких, строк притягнення до кримінальної відповідальності складає три роки.
При цьому апелянт погоджується із рішенням суду в тій частині, де зазначено, що строк притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, сплинув, оскільки кримінальний проступок за ч. 1 ст. 358 КК України ОСОБА_8 було вчинено 24 серпня 2018 року.
В той же час, прокурор вказує, що суд залишив поза увагою те, що кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України ОСОБА_8 було вчинено 24 серпня 2018 року, отже, як вважає прокурор, строк притягнення до кримінальної відповідальності за цією нормою закону спливає 24 серпня 2021 року.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 про скасування вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 14 листопада 2018 року у справі № 761/37784/18, яким затверджено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0009121 від 24 серпня 2018 року судом встановлено, що інкриміновані ОСОБА_8 кримінальні правопорушення, які відповідно до положень ст. 12 КК України є кримінальними проступками, було ним вчинено у травні 2017 року, тому строк притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності закінчився, отже у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.
Таке рішення суду колегія суддів вважає законним та обґрунтованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Положеннями частини 6 наведеної норми закону передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до матеріалів провадження за клопотанням, вони не містять ані вироку суду, ані інших даних коли ОСОБА_8 був засудженим, за якими статтями Кримінального кодексу України та коли ним були вчинені кримінальні правопорушення.
Цих даних прокурор не додав до поданої ним апеляційної скарги.
При цьому, апеляційний суд сприяв стороні обвинувачення для реалізації її прав, та за клопотанням прокурора відкладав призначене на 13 липня 2021 року судове засідання для надання прокурору можливості надати суду додаткові документи.
Однак жодних додаткових доказів стороною обвинувачення суду надано не було, що позбавляє можливості колегію суддів перевірити доводи сторони обвинувачення, викладені в апеляційній скарзі.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду прийнята з додержанням вимог кримінального процесуального закону, висновки, викладені у ній відповідають фактичним обставинам справи, а тому її слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 про скасування вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 14 листопада 2018 року у справі № 761/37784/18, яким затверджено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0009121 від 24 серпня 2018 року, залишити без змін.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4