Провадження №: 1-кп/752/175/21
22.02.2021 р. м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
Обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Від захисника ОСОБА_7 надійшло клопотання про закриття даного кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за закінченням строків давності, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 просив дане клопотання задовольнити, підтвердив суду, що правильно розуміє значення своїх дій, оскільки дана обставина звільнення від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою, наполягав на його звільненні від кримінальної відповідальності із названих підстав.
Прокурор не заперечив щодо задоволення даного клопотання.
Потерпіла та її представник при вирішенні даного клопотання поклались на розсуд суду.
Суд, заслухавши думки сторін, вивчивши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, приходить до висновку, що клопотання захисту підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Органами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 21.03.2017 року, приблизно о 18:30 год., перебуваючи за місцем свого мешкання, що за адресою: АДРЕСА_2 , вступив в словесний конфлікт зі своєю рідною сестрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з приводу розподілу житлової площі зазначеної квартири.
Під час зазначеного конфлікту, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, з умислом спрямованим на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_6 , штовхнув обома руками останню в область грудей. Від даного поштовху ОСОБА_6 втратила рівновагу та впала спиною на підлогу. ОСОБА_3 не припиняючи протиправність своїх дій, підійшов до ОСОБА_6 та наніс невизначену кількість ударів обома ногами по тілу останньої. Закінчивши наносити удари, ОСОБА_3 покинув приміщення квартири та вийшов на загальний коридор під їзду. В свою чергу, ОСОБА_6 , піднявшись з підлоги, попрямувала за ОСОБА_3 , якого наздогнала на загальному коридорі під`їзду. Перебуваючи на загальному коридорі під`їзду зазначеного будинку, ОСОБА_3 продовживши свої злочинні дії, умисно, протиправно, з умислом спрямованим на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_6 , наніс один удар кулаком лівої руки в область правої сторони обличчя останньої. Після нанесення удару ОСОБА_3 , розуміючи протиправність своїх дій, покинув місце вчинення кримінального правопорушення.
Протиправними діями ОСОБА_3 , ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців в лобній ділянці справа, на повіках правого ока, задній поверхні правого ліктьового суглобу, внутрішній поверхні правого колінного суглобу, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Частиною 1 статті 285 КПК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 20.12.2019 року, який набрав чинності 01.07.2020 року, діяння, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, з 01.07.2020 року віднесено до кримінальних проступків.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Санкцією ч. 1 ст. 125 КК України передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.
Виходячи з фактичних обставин, які викладені в обвинувальному акті відносно ОСОБА_3 , подія кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України мала місце 21.03.2017 року, відтак на даний час під час судового розгляду сплинув, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України двохрічний строк притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності.
Суд враховує особу ОСОБА_3 , який до кримінальної відповідальності притягується вперше, довідки Департаменту інформатизації МВС України серії ІІА № 1994780, після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, нових злочинів не вчиняв, а також на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
На підставі вищевикладеного, суд, враховуючи згоду обвинуваченого ОСОБА_3 на звільнення від кримінальної відповідальності, відомості про його особу, а також, оскільки інкриміноване кримінальне правопорушення не відноситься до злочинів проти миру та безпеки людства, передбачених ст.ст.437-439, ч. 1 ст. 442 КК України, приходить до висновку, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Крім того, у даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 .
При вирішенні даного цивільного позову суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Тобто, рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру. У даному випадку, вирішення цивільного позову при звільнені особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.
Таким чином, оскільки на даний час встановлена безумовна підстава звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України, суд, враховуючи усе вищезазначене, керуючись вимогами ст.ст. 129, 326 КПК України, приходить до висновку, що заявлений до ОСОБА_3 цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні необхідно залишити без розгляду.
Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити цивільному позивачу вимоги ч. 7 ст. 128 КПК України, згідно якої, особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Судові витрати по провадженню відсутні.
Керуючись ст. 49 КК України, ч. 2 ст. 284, ст.ст. 285, 369, 371 КПК України, суд, -
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 залишити без розгляду.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 128 КПК України, роз`яснити цивільному позивачу право пред`явити залишений у даному кримінальному провадженні без розгляду цивільний позов в порядку цивільного судочинства.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з часу її проголошення через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя