ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2008/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" червня 2021 р. м. Київ

Слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

З секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю скаржника ОСОБА_3

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану інтересах потерпілої ОСОБА_4 , на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000783 від 24.01.2015,-

ВСТАНОВИВ:

24.05.2021 адвокат ОСОБА_3 діючи в інтересах потерпілої ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000783 від 24.01.2015.

На обґрунтування скарги вказав, що слідчим не було проведено необхідних слідчих дій для повного і всебічного встановлення обставин кримінального провадження, а викладені в оскаржуваній постанові висновки слідчого про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення не відповідають фактичним обставинам.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Слідчий та прокурор будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду цієї скарги.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000783, слідчий суддя встановив такі обставини.

Слідчими слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві розслідувалось кримінальне провадження № 0000783, внесене до ЄРДР 24.01.2015 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України за обставинами, що 21.01.2015 приблизно о 09 год. 40 хв. за адресою: м.Київ, вул. Привокзальна (зупинка громадського транспорту «Залізничний вокзал» в салоні автобуса «Богдан А-091» д.н.з. НОМЕР_1 (маршрутне таксі маршруту №526) під керуванням ОСОБА_5 відбулось падіння пасажира ОСОБА_4 , яка отримала тілесні ушкодження.

31.12.2020 слідчим ВРЗСТ слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження з підстав відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Копія оскаржуваної постанови у встановленому законом порядку потерпілому не направлялась, а отже визначений ч. 1 ст. 304 КПК України десятиденний строк її оскарження не пропущений.

Даючи оцінку доводам скарги про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної постанови, суд керується загальними засадами кримінального провадження та положеннями КПК України (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови), які визначають порядок (процедуру) кримінального провадження.

Так, відповідно до положень ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Імперативним приписом, зафіксованим у ст. 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Ч. 2 ст. 9 КПК України визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення форма вини мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (ст. 91 КПК України).

Відповідно до положень ст. 93 цього Кодексу сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій, витребування та отримання речей, документів тощо, проведення інших процесуальних дій.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів чи обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК).

В скарзі заявник зазначає, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без усунення розбіжностей в показах потерпілої та свідків, не витребувані докази, не виконані всі слідчі дії, поставлені експерту питання не стосуються предмету доказування.
Під час досудового розслідування слідчим, в тому числі на виконання вказівок прокурора, проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди 23.01.2015, витребувана медична документація потерпілої та документи щодо здійснення водієм перевезення пасажирів, , допитані потерпіла ОСОБА_4 16.03.2015 та 29.05.2017, в якості свідка допитані водій ОСОБА_5 30.01.2015 та пасажирки маршрутного таксі ОСОБА_7 05.02.2015, ОСОБА_8 05.08.2015 проведений слідчий експеримент за участі свідка ОСОБА_5 21.04.2015, проведено ряд експертиз: судово-медична експертиза 19.02.2015, судово авто-технічна експертиза 29.05.2015 та комплексна судова транспортно-трасологічна та автотехнічна експертиза 30.11.2018.

Згідно висновку судової авто-технічної експертизи № 206 ат від 29.05.2015 в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед ДТП, водій автобуса «Богдан А- 091», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був керуватися вимогами пункту 12.3 ПДР України. В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед ДТП, в діях водія автобуса «Богдан А-091», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , з технічної точки зору, експертом не вбачається невідповідностей вимогам пункту 12.3 ПДР України. На деякі поставлені запитання судовий експерт утримався від відповідей, мотивуючи це тим, що дані питання не пов`язані з використанням спеціальних знань експерта авто-техніка та їхня оцінка може бути дана органами слідства, судом, самостійно.

Відповідно до висновку судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №18484/17-52/26074/18-52 від 30.11.2018 встановлено, що: в даній дорожній обстановці з технічної точки зору , дії водія автобуса регламентуються вимогам п.12.9 г) ПДР України, а з моменту виникнення небезпеки для його руху вимогами п.12.3 ПДР України. Дії пасажира ОСОБА_4 , в даній дорожній обстановці можуть бути регламентовані та оцінені слідчими органами (судом) самостійно, згідно вимог розділу 5 ПДР України, що не потребує спеціальних знань в області автотехнічної експертизи. Перед екстреним гальмуванням автобуса «Богдан А-091», д.н.з. НОМЕР_1 , пасажир ОСОБА_4 в момент руху т/з підвелася із пасажирського сидіння. Знаходячись в положенні стоячи вона трималася рукою за поручень, але безпосередньо в момент застосування водієм ОСОБА_5 екстреного гальмування вона не втримала рівноваги та впала. Внаслідок свого падіння вона вдарилася об сидіння і отримала закриту травму поперекового відділу хребта у вигляді переломів поперечних відростків тіл 3-4 поперекових хребців. Інші пасажири, що знаходилися в салоні та перебували на спеціально відведених сидячих пасажирських місцях не постраждали. ОСОБА_4 недотрималась п. 5.2 ПДР України (пасажири, користуючись транспортним засобом, повинні: а) сидіти або стояти (якщо це передбачено конструкцією транспортного засобу) в призначених для цього місцях, тримаючись за поручень або інше пристосування що і призвело до травмування останньої.

На обґрунтування рішення про закриття кримінального провадження слідчий послався покази свідків, потерпілої, на висновки експертиз встановив, що вданій дорожній ситуації водію ОСОБА_5 була створена аварійна обстановка, яка підтверджується безпосередньо показами останнього та очевидців ДТП ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Знаходячись в даній аварійній обстановці водій ОСОБА_5 намагався уникнути зіткнення з невстановленим органом досудового розслідування автомобілем, щоб запобігти настання більш тяжких наслідків. На підставі викладеного слідчий прийшов до висновку про відсутність діях водія маршрутного таксі порушення пунктів ПДР України, а причина отримання тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_4 в тому , що вона не знехтувала вимогами пункту 5.2.а ПДР України, а саме: п. 5.2.а ПДР України - пасажири, користуючись транспортним засобом, повинні сидіти або стояти (як що це передбачено конструкцією т/з) в призначених для цього місцях, тримаючись за поручень або інше пристосування. Комфортні умови поїздки, які є правом будь-якого пасажира, залежать від виконання кожним із них, що стосуються їх розташування на спеціально відведених пасажирських місцях. Щоб уникнути травм, які можуть мати місце через хитке положення під час маневрування або раптового гальмування т/з, пасажири повинні триматися за поручні.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України висновок експерта є процесуальним джерелом доказів, встановлені вищевказаними висновками обставини стосуються предмету доказування у даному кримінальному провадженні, висновки отримані у встановленому кримінально-процесуальним законом порядку, і за змістом відповідають вимогам ст.ст. 101, 102 КПК України.

Жодних підстав не погодитися з висновками експерта у слідчого не було.

На виконання численних доручень слідчого про проведення слідчих (розшукових) дій (встановлення та допиту свідків очевидців ДТП, з камер відео спостереження, на якому зафіксовано ДТП) в порядку ст.40 КПК о/у Дарницького УП ГУНП у м.Києві рапортами від 11.04.2017, 15.04.2017 повідомили, що встановити очевидців не вдалося, камери відеоспостереження не виявлені.

Диспозицією ч. 1 ст. 286 КК України встановлена відповідальність, за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В постанові від 16.10.2019 у справі № 163/1753/17 Верховний Суд звернув увагу на те, що причинний зв`язок в автотранспортних злочинах відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями правил дорожнього руху й відповідними наслідками. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка була учасником дорожнього руху.
Таким чином, під час досудового розслідування встановлена відсутність у діях ОСОБА_5 об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України
За таких обставин вважаю обґрунтованими доводи слідчого про те, що в даному випадку відсутнє діяння у вигляді порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту як необхідний елемент об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Відсутність хоча б однієї обов`язкової ознаки складу кримінального правопорушення свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення, що може бути єдиною підставою для притягнення особи до кримінальної відповідальності.
При очевидній відсутності складу злочину продовження досудового розслідування у даному кримінальному провадженні буде безпредметним і призведе до порушення розумних строків досудового розслідування.
Слідчий суддя погоджується з позицією слідчого про наявність підстав для закриття кримінального провадження, враховуючи обставини, які були встановлені на досудовому розслідуванні, шляхом проведення слідчих дій.

На думку слідчого судді, слідчий здійснюючи досудове розслідування даного кримінального провадження провів усі необхідні слідчі та процесуальні дії, для встановлення істини у кримінальному провадженні, а тому постанова слідчого є обґрунтованою, такою що ґрунтується на отриманій в ході досудового розслідування інформації та вимогах закону.

Надаючи оцінку доводам скарги щодо не проведення певного обсягу слідчих (розшукових) дій, а саме, встановлення свідків очевидців, проведення додаткового слідчого експерименту за участі свідків, суд вважає що ці обставини не можуть бути підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження, оскільки на думку слідчого суді на теперішній час з урахуванням сливу з моменту події майже шести років можливість отримання об`єктивних даних за результатами їх проведення наразі втрачена.

За приписом п.2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити: відомості про зміст обставин, яка є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, тобто на відповідні пункти і частини статті 284, якою визначені правові підстави закриття кримінального провадження.

Судом встановлено, що за формою оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 110 КПК України з огляду на зазначення у ній змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів прийнятого рішення, їх обґрунтування та посилань на відповідні положення КПК України.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 22,26,91,92,284,303,306,307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , подану інтересах потерпілої ОСОБА_4 , на постанову слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 31.12.2020 про закриття кримінального провадження № 0000783 від 24.01.2015 відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0000783 повернути слідчому.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1