Справа № 738/678/21
№ провадження 1-в/738/91/2021
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року Менський районний суд Чернігівської області
у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю

прокурора: ОСОБА_3

засудженого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія № 91» клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування йому в строк покарання терміну попереднього ув`язнення,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно нього Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838 VIII від 26.11.2015 та зарахувати йому в строк покарання термін попереднього ув`язнення у СІЗО м. Харків з 28.11.2015 по 02.08.2016, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, до моменту коли він вибув із СІЗО, так як запобіжний захід у вигляді попереднього ув`язнення за вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.12.2015 залишився без змін.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні подане ним клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що строк попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_4 , про який останній вказує в клопотанні це строк попереднього ув`язнення по іншому кримінальному провадженню, який йому вже зарахований.

Заслухавши пояснення засудженого, враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні вироком Київського районного суду міста Харкова від 27 липня 2015 року, який набрав законної сили 27 серпня 2015 року, ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України (злочин вчинено в січні 2010 року) до 3 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 2 роки.
Вироком Київського районного суду міста Харкова від 25 грудня 2015 року, який набрав законної сили 25 січня 2016 року, ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України (злочин вчинено в листопаді 2015 року) до 1 року позбавлення волі. На підставі частини 1 статті 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду міста Харкова від 27 липня 2015 року та остаточно ОСОБА_4 засуджено до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислюється з час його затримання, а саме з 26 листопада 2015 року.
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 13 червня 2017 року, ОСОБА_4 , засудженого вироком Київського районного суду міста Харкова від 25 грудня 2015 року, звільнено умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі з невідбутим строком 1 рік 6 місяців 6 днів.
Вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 01 квітня 2019 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 ч.1 ст.70 КК України (злочини вчинено в травні-червні 2018 року) до 4 років позбавлення волі. На підставі частини 1 статті 71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_4 за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду міста Харкова від 25 грудня 2015 року та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою. Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислюється з 10 липня 2018 року.
Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Дзержинського районного суду міста Харкова від 01 квітня 2019 року набрав законної сили 12 листопада 2019 року.
Вироком Фрунзенського районного суду міста Харкова від 21 січня 2020 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185 КК України (злочин вчинено у квітні 2018 року) до 3 років позбавлення волі. На підставі частини 4 статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, до покарання, призначеного ОСОБА_4 за даним вироком, приєднано 1 рік 3 місяці невідбутого покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 01 квітня 2019 року та остаточно засуджено до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Згідно з даним вироком суду запобіжний захід ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався. Строк відбування покарання обчислюється з 10 липня 2018 року.
Відповідно до розпорядження вироку, що набрав законної сили, вирок Фрунзенського районного суду міста Харкова від 21 січня 2020 року набрав законної сили 21 лютого 2020 року.
Відповідно до ч.1 ст.3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.
Положення, передбачені ч.5 ст.72 КК України, регулюються саме цим кодексом, у зв`язку з чим охоплюється поняттям «закон про кримінальну відповідальність».
Відповідно до вимог частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Таким чином, строк попереднього ув`язнення, виходячи із аналізу положень частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII та Закону України «Про попереднє ув`язнення», складає період з визначеної у вироку дати затримання особи до набрання вироком законної сили.
21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII, відповідно до якого частина п`ята статті 72 КК України викладена в наступній редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».
Вирішуючи питання про те, якою редакцією ч.5 ст.72 КК України слід керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено в частинах 2 і 3 ст.4 КК України, тобто застосувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої частиною 5 статті 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно з яким, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046- VIII (пряма дія Закону №2046- VIII) (пункт 107 постанови).
При цьому, відповідно до частини п`ятої та шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
З матеріалів особової справи засудженого слідує, що ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду місто Харкова від 10 липня 2018 року стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 травня 2018 року за №0001965, за підозрою його у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, цього ж дня його взято під варту в залі суду. Злочин вчинено у травні 2018 року.
Вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 01 квітня 2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, раніше застосований в рамках цього кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін, строк тримання під вартою обчислюється з 10 липня 2018 року.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2019 року ОСОБА_4 тимчасово залишено в слідчому ізоляторі на час судового розгляду кримінального провадження № 0000093 по обвинуваченню його у вчиненні у квітні 2018 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 січня 2020 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, запобіжний захід в рамках вказаного кримінального провадження стосовно засудженого ОСОБА_4 не обирався, строк відбування покарання останньому обчислюється з 10 липня 2018 року, визначений вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 01 квітня 2019 року.
З вищевказаних вироків вбачається, що кримінальні правопорушення вчиненні ОСОБА_4 у 2018 році, тобто після набрання чинності Законом України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року.
Термін попереднього ув`язнення, який просить йому зарахувати засуджений ОСОБА_4 в строк покарання, відбутий ним в межах іншого кримінального провадження, в якому він був засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.12.2015 до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 13 червня 2017 року звільнений умовно достроково від подальшого відбування покарання.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подане засудженим ОСОБА_4 клопотання є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.
На пiдставi викладеного, керуючись ст. 72 КК України, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зарахування йому в строк покарання терміну попереднього ув`язнення відмовити.

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1