Справа №295/9331/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання про арешт майна подане слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні №0001286 від 19.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч. 1 ст. 140, ч. 2 ст. 367 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням де зазначено, що Близько 16 год. 00 хв. 18.07.2021 перебуваючи в камері №111, що за адресою: м. Житомир, пр.т. Незалежності, 172, (СІЗО ДУ "ЖУВП" №8) невідома особа спричинила тілесні ушкодження арештованому (по запобіжному заходу) (ст. 190, ст. 199 ККУ) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що призвели до смерті останнього.

Крім цього, 18.07.2021 о 17 год. 30 хв. у камері №111 слідчого ізолятору Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» помер ув`язнений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно лікарського свідоцтва про смерть №2306 від 19.07.2021, причина смерті в`язня: тупа травма грудної клітини, множинні переломи ребер з обох сторін з ушкодженням легень, лівобічний гемоторакс, нанесення тілесних ушкоджень тупим предметом. Вказане залишилось поза увагою співробітників, уповноважених забезпечувати режим та охорону, та свідчить про можливе вчинення службовими особами ДУ «Житомирська УВП (№ 8)» кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме: невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.

Крім цього, 18.07.2021 о 17 год. 30 хв. у камері №111 слідчого ізолятору Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» помер ув`язнений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно лікарського свідоцтва про смерть №2306 від 19.07.2021, виданого судово-медичним експертом, причина смерті в`язня: тупа травма грудної клітини, множинні переломи ребер з обох сторін з ушкодженням легень, лівобічний гемоторакс. Вищевказане свідчать про можливе невиконання чи неналежне виконання працівниками медичної частини своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки у виді смерті ув`язненого.

В подальшому проведено огляд місця події від 20.07.2021 року за адресою: м. Житомир, пр.т Незалежності, 172 ( кімната прийому громадян СІЗО ДУ «ЖУВП№8») в ході якого у свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено та вилучено:

- спортивні штани сірого кольору з логотипом «Nike» поміщені до паперового конверту;

- гумові тапки синього кольору поміщені до спецпакету SUD 3008618.

Згідно постанови про визнання предметів речовими доказами від 20.07.2021 року, вищевказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав до суду заяву про проведення розгляду клопотання без його участі, зазначивши, що клопотання підтримує в повному обсязі.

Розгляд клопотання проведено без виклику особи, у володінні якої знаходиться інформація, що відповідає положенням ч. 2. ст. 163 КПК України.

Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вищезазначені предмети вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч.7 ст. 237 КПК України вилучені вищевказані речі вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, та, враховуючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на спортивні штани сірого кольору з логотипом «Nike» поміщені до паперового конверту та гумові тапки синього кольору поміщені до спецпакету SUD 3008618, яке вилучено в ході проведення огляду місця події від 20.07.2021 року за адресою: м. Житомир, просп. Незалежності, 172 (кімната прийому громадян СІЗО ДУ «ЖУВП№8») та позбавити власника ОСОБА_6 права відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищевказаним майном.

Виконання ухвали покласти слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7 Перекупка