Справа № 461/2103/21
Провадження № 1-кп/461/347/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.04.2021 року Галицький районний суд м. Львова
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Сторожинець Чернівецької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України, -
У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав та просив його задовольнити, вказавши, що, на його думку, є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 .
Захисник особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання підтримав.
Особа, щодо якої надійшло клопотання - ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 підтримали думку захисника та прокурора.
Представник потерпілого ОСОБА_7 у судовому засіданні клопотання підтримав.
Безпосередньо дослідивши докази, подані під час судового розгляду, оцінюючи їх в сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, провівши у повному обсязі судовий розгляд, перевіривши доводи учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Наявність у діях ОСОБА_4 ознак інкримінованого суспільно-небезпечного діяння повністю та об`єктивно доведена наступними доказами, а саме: показами представника потерпілого ОСОБА_7 від 27.01.2020, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 від 27.01.2020, протоколом огляду предмету від 27.01.2020, висновками товарознавчих експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Таким чином, вивчивши та дослідивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.194 КК України, а саме умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах.
Відповідно до ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.
Згідно ч. 2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 25 від 03.03.2021, встановлено, що ОСОБА_4 в період інкримінованих йому дій страждав хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, змішаний тип, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів про те, що особа страждає на психічну хворобу, яка зумовлює її неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру вказаних у висновку.
Судово-психіатрична експертиза проведена відповідно до вимог ст.242 КПК України.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.
За змістом статті 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, які вчинили у стані обмеженої осудності злочини, які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, примусовий захід медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів - психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК ) - висновку судово-медичної експертизи.
Крім того, суд також враховує те, що невжиття відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру може зумовити заподіяння неминучої шкоди цій особі або іншим особам.
Відповідно до ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
З врахуванням викладеного, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Згідно з п.3Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів - психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст.96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.
Виходячи з положень п.15 Пленуму Верховного Суду України, які викладені у Постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.
Запобіжний захід особі, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не обирався.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати підлягають підлягають компенсації за рахунок держави.
Керуючись ст.ст.19, 92-94, 96, 96-1, 96-2 КК України, ст.ст. 100, 512, 513, 516, 392, 395 КПК України, суд,-
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Сторожинець, Чернівецької області, українцю, громадянину України, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
- DVD-R диск, який був наданий 27.01.2020 начальником відділу цивільного захисту та охорони Львівського Національного Академічного театру опери та балету ім. Соломії Крушельницької, що знаходиться за адресою: м. Львів, пр. Свободи, 28 із відеозаписом на ньому за 23.01.2020 залишити у матеріалах кримінального провадження;
- оглядовий квиток «Львівської опери», який було вилучено 23.01.2020 в ході огляду місця події, який мав місце за адресою: м. Львів, пр. Свободи, 28 - залишити у матеріалах кримінального провадження;
- посвідчення водія та переклад посвідчення водія, видані на ім`я ОСОБА_4 , які були було вилучено 23.01.2020 в ході огляду місця події, який мав місце за адресою: АДРЕСА_2 залишити ОСОБА_4 .
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення через Галицький районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1