УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2021 Справа №607/15926/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження №0003719 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщатинці Шумського району Тернопільської області, українця, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого по АДРЕСА_2 -ді-Соліго республіка Італія, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в :
31 грудня 2019 року близько 16.00 год. водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW 525D» р.н. НОМЕР_1 із чотирма пасажирами в салоні, рухався із швидкістю близько 30 км/год. ділянкою другорядної дороги - виїзду із вул. Микулинецької, у напрямку головної дороги вул. Ст. Будного м. Тернопіль. Під час керування автомобілем, водій ОСОБА_5 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб в разі її зміни своєчасно відреагувати та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, завдавати шкоди життю та здоров`ю громадян, чим порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3. (б, д) ПДР України. Під`їхавши автомобілем «BMW 525D» р.н. НОМЕР_1 до вул. Ст. Будного, водій ОСОБА_5 , не зупиняючись, виїхав транспортним засобом на праву смугу руху, після чого почав виїжджати на ліву смугу руху, з наміром виконати розворот на даній ділянці дороги, чим створив своїми діями небезпеку для руху іншим учасникам дорожнього руху. Так, в цей час вулицею Ст. Будного в напрямку перехрестя із вул. Шептицького м. Тернопіль, в лівій смузі руху, із швидкістю близько 50-60 км/год., рухався технічно справний автомобіль «Mitsubishi L200» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , який наближався до прилягаючої справа ділянки виїзду із вул. Микулинецької. Таким чином, перед виїздом із другорядної дороги на головну, водій ОСОБА_5 , проігнорувавши вимоги дорожніх знаків 2.1 «Дати дорогу», 4.2 «Рух праворуч» ПДР України, виїхав з правої на ліву смугу руху, грубо порушивши вимоги п. 10.1 ПДР України, тобто не переконавшись, що це буде безпечним, не створюватиме небезпеки іншим учасникам руху, та не надав дорогу автомобілю «Mitsubishi L200» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , допустивши тим самим зіткнення між вказаними транспортними засобами. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «BMW 525D» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження - травму кісток тазу у вигляді закритих переломів обох гілок правої та лівої лонних кісток, лівої бічної маси крижової кістки з поширенням лінії перелому на перший тазовий отвір крижової кістки з гематомою жирової тканини в її ділянці, а також гематоми жирової клітковини навколо сечового міхура, без порушення функції тазових органів; травми заочеревинного простору у вигляді забиття лівої нирки та правої навколо ниркової клітковини; поверхневих ран і осаднень тильної поверхні правої кисті із ознаками забиття м`яких тканин, які не були небезпечними для життя та у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою, належать до середньої тяжкості - п.п. 2.2.1, 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995). Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 1.5, 2.3 (б, д), 10.1 Правил дорожнього руху України, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, пояснив суду, що 31 грудня 2019 року близько 16.00 год. він, керуючи автомобілем марки «BMW» р.н. НОМЕР_1 із чотирма пасажирами в салоні, рухався із швидкістю близько 30 км/год. ділянкою другорядної дороги із вул. Микулинецької у напрямку головної дороги вул. Ст. Будного м. Тернопіль. Під час керування автомобілем, не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб в разі її зміни своєчасно відреагувати та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху. Під`їхавши до вул. Ст. Будного, не зупиняючись, виїхав транспортним засобом на праву смугу руху, після чого почав виїжджати на ліву смугу руху, з наміром виконати розворот на даній ділянці дороги. Так, в цей час вулицею Ст. Будного в напрямку перехрестя із вул. Шептицького м. Тернопіль, в лівій смузі руху, рухався автомобіль «Mitsubishi», який наближався до прилягаючої справа ділянки виїзду із вул. Микулинецької. Таким чином, перед виїздом із другорядної дороги на головну, він, проігнорувавши вимоги дорожніх знаків 2.1 «Дати дорогу», 4.2 «Рух праворуч» ПДР України, виїхав з правої на ліву смугу руху, не переконавшись, що це буде безпечним, не створюватиме небезпеки іншим учасникам руху, та не надав дорогу автомобілю «Mitsubishi» під керуванням водія ОСОБА_6 , допустивши тим самим зіткнення між вказаними транспортними засобами. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження. Додатково пояснив, що він примирився із потерпілим, повністю відшкодував заподіяні ним матеріальні та моральні збитки, просить суд закрити дане кримінальне провадження на підставі ст.46 КК України.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подавши на адресу суду письмову заяву згідно якої просить у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 відшкодував йому спричиненні збитки, а також те, що він примирився з ним, закрити дане кримінальне провадження на підставі ст.46 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 , визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечив щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, суд прийшов до висновку, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження підлягає закриттю за примиренням винного з потерпілим, виходячи з наступного.

Згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності і є не судимим, примирився з потерпілим, про що у судовому засіданні подано відповідні заяви.

Відповідно до ст.12 КК України, злочин вчинений обвинуваченим класифікується, як нетяжкий злочин.

Судом встановлено, що обвинуваченим добровільно відшкодовано потерпілому завдану матеріальну та моральну шкоду, і потерпілий претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає.

За таких обставин, суд, прийшов до висновку, що ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження про його обвинувачення підлягає закриттю, з підстав передбачених ст.46 КК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз в даному кримінальному провадженні в сумі 6017,90 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_5 в дохід держави.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.284 КПК України, ст.ст.12,46 КК України, Суд,-

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження №0003719 про обвинувачення ОСОБА_5 закрити.

Заявлений цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління Тернопільської міської ради залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз в даному кримінальному провадженні в сумі 6017,90 грн.

Арешти, накладені ухвалами слідчих суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справах №607/90/20, №607/91/20 в кримінальному провадженні №0003719 від 31.12.2019 року скасувати.

Транспортні засоби, визнані згідно постанови начальника відділення СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 від 02 січня 2020 року речовими доказами у кримінальному провадженні №0003719 від 31.12.2019 року, а саме, автомобіль «BMW 525D» р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору повернути ОСОБА_7 , автомобіль «Mitsubishi L200» р.н. НОМЕР_2 , сірого кольору повернути ОСОБА_6 , після набрання ухвалою законної сили.
Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1