єдиний унікальний номер справи 531/39/21
номер провадження 1-кп/531/63/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року м.Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
і зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, перебуваючого у незареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 , з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не військовозобов`язаного, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України,-
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 29.11.2020 року, перебуваючи у власному господарстві у АДРЕСА_3 шляхом умовлянь схилив малолітнього пасинка ОСОБА_7 , до вчинення злочину, а саме крадіжки майна із господарства ОСОБА_5 .
Цього ж дня близько 17:00 год. ОСОБА_4 , взявши із собою малолітнього ОСОБА_7 , прийшов до господарства ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_4 , де, користуючись тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, з корисливих мотивів зірвав металевий лист в нижній частині вхідних дверей будинку ОСОБА_5 , переконав ОСОБА_7 проникнути до будинку через утворений внаслідок пошкодження дверей отвір, звідки вчинити крадіжку майна, а саме б/в цифрового ефірного приймача. У подальшому малолітній ОСОБА_7 , виконуючи вказівку ОСОБА_4 , через вказаний отвір проник до будинку, звідки передав останньому б/в цифровий ефірний приймач марки «Strong» DV3 T2, модель ТБВЧ SRT 8500 (приставка Т2), вартість якого, відповідно до висновку експерта №2639 від 15.12.2020 року складає 390 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на вищевказану суму. Далі ОСОБА_4 вказаний цифровий ефірний приймач переніс до свого домогосподарства, де зберігав, чим розпорядився викраденим майном на власний розсуд та у повному обсязі.
Своїми діями щодо вмовляння ОСОБА_7 на вчинення злочину, ОСОБА_4 спричинив шкоду інтелектуальному і психічному розвитку малолітнього, а саме деформував у його свідомості, моральні цінності, сформував аморальні погляди та втягнув малолітнього пасинка ОСОБА_7 у протиправну діяльність.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 304 визнав в повному обсязі та повністю підтвердив час, обставини та спосіб вчинення кримінальних правопорушень. У скоєному щиро розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має, щодо покарання покладається на розсуд суду.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, та за ч. 2 ст. 304 КК України, як втягнення вітчимом малолітньої особи у протиправну діяльність, кваліфіковані правильно, а його вину повністю доведеною.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Як обставину, що обтяжує покарання, згідно 67 КК України, судом враховує вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого: його вік, соціальне становище, відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, відсутність судимості, задовільну характеристику.
Згідно з висновком досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, складеною Карлівським районним сектором філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 08 квітня 2021 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній; ризик небезпеки для суспільства або окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, визначені рівні ризику вчинення обвинуваченим повторних кримінальних правопорушень, який є середнім та середній рівень небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе за умови здійснення нагляду за його поведінкою уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, наслідки суспільно-небезпечних діянь, добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкцій: ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі; ч. 2 ст. 304 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Застосувавши ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У зв`язку з тим, що на досудовому слідстві відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній, наявні витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої та судово-трасологічної експертиз.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винними у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 304 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.
Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.
Речові докази цифровий ефірний приймач марки «Strong» DV3 T2, модель ТБВЧ SRT 8500 (приставка Т2), переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , вважати повернутим законному власнику.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи в сумі 1307,60 грн. та на залучення експерта для проведення судово-трасологічної експертиз в сумі 817,25 грн.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1