Справа № 369/1317/21
Провадження № 1-кп/369/1295/21
В И Р О К
іменем України
20.07.21 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001066 від 16.11.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який має повну середню освіту, розлучений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:

16.11.2020 року близько 09.50 водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transporter», д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пп. «а» п. 2.9 (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінет Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (надалі Правил ПДР), рухався по вулиці Привітній в с. Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області в напрямку с. Забуччя.

Рухаючись у вказаному напрямку, в районі будинку № 1 по вул. Привітній с. Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_8 в порушення вимог пп. «б», «д» п. 2.3 ПДР України (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), проявив злочинну самовпевненість, не був уважним, під час керування транспортним засобом, не врахував дорожню обстановку, постійно не контролював рух транспортного засобу, щоб безпечно керувати ним, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), внаслідок чого не впорався з керуванням транспортним засобом та виїхав праворуч на асфальтований тротуар, чим порушив п. 1.10 ПДР України («тротуар» елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном), п. 11.13 ПДР України (забороняється рух транспортних засобів по тротуарах та пішохідних доріжках, крім випарків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимогу пунктів 26.1-26.3 ПДР України), де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 .
В результаті ДТП пішохід ОСОБА_9 від отриманих тілесних пошкоджень загинув на місці події.

Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок перелому кісток черепа з крововиливами під оболонку та в шлуночки головного мозку.

Грубе порушення водієм ОСОБА_8 вимог пп. «а» п. 2.9, пп. «б», «д» п. 2.3, п. 11.13, п. 12.1, вимоги п. 1.10 (термін «тротуар») Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньої-транспортної пригоди та наслідками, які наступили в результаті ДТП, у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_8 вину у висунутому обвинуваченні визнав та вказав, що напередодні він випив, оскільки посварився з дружиною, вранці, 16.11.2020 року, будучи напідпитку сів за кермо автомобіля «Volkswagen Transporter», д/н НОМЕР_1 , який належить його дружині, і поїхав до брата в с. Дмитрівка, дорогою відволікся від керування транспортним засобом, потім удар і сталася страшна трагедія, він зупинився, підійшов до хлопця, той вже був мертвий.

У вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати, вибачився перед потерпілою, вказав, що розуміє, що завдав непоправної шкоди.

Потерпіла ОСОБА_4 суду повідомила, що вона не була очевидицею ДТП, про те, що син загинув під колесами автомобіля дізналась з телефонного дзвінка, сина ОСОБА_10 охарактеризувала виключно позитивно, як улюбленця села, доброго, відвертого хлопця, який мав позитивні плани на майбутнє.

Смерть сина стала для ОСОБА_4 непоправною втратою, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_8 на свою користь 200000 грн. моральної шкоди та 30771 грн. майнової шкоди, яка є витратами на поховання та встановлення надгробного пам`ятника, а також 260000 грн. шкоди з ТДВ СК «Альфа-Гарант» як ліміт відповідальності за страховим полісом № АР/7486533.

Представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» ОСОБА_11 направила до суду письмовий відзив, у якому просила у позовних вимогах до страхової компанії відмовити за їх необґрунтованістю та безпідставністю, оскільки до ТДВ СК «Альфа-Страхування» не надходила заява потерпілої, страховик не може прийняти рішення про виплату без судового рішення, яким встановлена винуватість особи у спричинення шкоди, а також вказала про необґрунтованість сум, заявлених до відшкодування.

З досліджених судом документів слідує, що відомості до ЄРДР були внесені 16.11.2020 року з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 286 КК України, за матеріали ДТП, яка мала місце в цей же день близько 09.50 в с. Дмитрівка, в якій загинув пішохід ОСОБА_9 (а.с. 114-116).

При огляді місця ДТП, проведеного 16.11.2020 року з 11.10 до 14.25 в присутності двох понятих та водія ОСОБА_8 , зафіксовано вид пригоди наїзд на пішохода на узбіччі, до початку огляду обстановка на місці ДТП не змінювалась, місце ДТП знаходиться по вул. Привітній, 1 в с. Дмитрівка в зоні дії дорожніх знаків, які обмежують швидкість руху до 50 км/год. (а.с. 127-139).

Відповідно до акту огляду, проведеного із застосуванням технічних засобів та висновку у повітрі, видухнутому водієм ОСОБА_8 , зафіксовано 2,40 проміле етилового спирту (а.с. 143-145).

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_8 на момент ДТП була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» на умовах полісу № АР/7486533 (а.с. 142).

Відповідно до висновку експерта №1058 від 17.11-04.12.2020 року при судово-медичній експертизі трупа виявлені численні тілесні ушкодження в ділянці нижніх та верхніх кінцівок, а також в ділянці тулуба та голови.

Смерть ОСОБА_9 , 2001 р. народження, наступила внаслідок перелому кісток черепа з крововиливами під оболонку та в шлуночки головного мозку.

Перелом кісток черепа з крововиливами під оболонку та в шлуночки головного мозку відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Виявлені тілесні ушкодження уторились від дії тупих предметів, можливо при ДТП. Враховуючи характер і розташування, характер пошкоджень і забруднень на одягу, забруднень на транспортному засобі, механізм травми міг бути наступним: мав місце удар правою передньою частиною транспортного засобу вагонного типу в ліву задньо-бокову поверхню тіла потерпілого, коли останній займав вертикальне або близьке до нього положення, про що свідчать садна задньої поверхні лівої гомілки, лівої сідниць, лівої половини спини, крововиливи в задній поверхні гомілок, лівої сідниці, за ходом крила лівої здухвинної кістки, в спині, садна лівої завушної та потиличної ділянок, з крововиливом в м`які покриви та переломом кісток в потиличній ділянці зліва. Внаслідок вищеописаного первинного контакту відбулось відкидання тіла потерпілого за ходом руху автомобіля з ударом і тертям правою передньо-боковою поверхнею тіла об поверхню гравію з утворенням ушкоджень обличчя, волосистої частини справа з розходженням правої половини вінцевого шва із переходом на основу черепа, саден кистей, колінних суглобів, правої гомілки, розрив печінки.

При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа спирти та їх ізомери не виявлено (а.с. 172-175).

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-20/57412-ІТ від 08.12.2020 року автомобіль «Volkswagen Transporter», д/н НОМЕР_1 , на момент ДТП перебував у справному стані (а.с. 190-193).

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-20/59324-ІТ від 29.12.2020 року в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Volkswagen Transporter», д/н НОМЕР_1 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 1.10 термін «Тротуар», п. 11.13 та п. 12.1 ПДР України, при виконанні вказаних вимог ПДТР він мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода, невідповідність дій водія ОСОБА_8 вимогам п. 1.10 термін «Тротуар», п. 11.13 та п. 12.1 ПДР України перебуває у причинному зв`язку з виникненням ДТП (а.с. 197-199).

Отже, з`ясувавши всі обставини у кримінальному провадженні, дослідивши надані в розпорядження суду докази та оцінивши їх з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, доведена повністю.
Водій ОСОБА_8 16.11.2020 року, рухаючись в стані алкогольного сп`яніння за кермом автомобіля «Volkswagen Transporter», д/н НОМЕР_1 , по вул. Привітній, 1 в с. Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області виїхав на тротуар, де наїхав на пішохода ОСОБА_9 , який від отриманих травм помер на місці ДТП.

Вина ОСОБА_8 доведена проведеними у справі експертними дослідженнями та, власне, показаннями самого обвинуваченого. Сукупність досліджених доказів обґрунтовано довела, що саме нехтування, свідоме ігнорування та порушення ПДР водієм ОСОБА_8 стало причиною виїзду керованого ним транспортного засобу на тротуар та смертельне травмуванням пішохода.

З огляду на наведене суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого діяння за ч. 2 ст. 286 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Також судом враховується ставлення обвинуваченого до вчиненого, позиція сторони обвинувачення прокурора, яка брала участь у розгляді справи та орієнтувала суд на призначення ОСОБА_8 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з призначенням додаткової міри покарання, позиції потерпілої та представника, які вважали правильним призначення обвинуваченому найсуворішого покарання, а також доводи захисників, які просили призначити покарання з урахуванням визнавальної позиції обвинуваченого та обставин, які пом`якшують покарання.
Крім того, при призначенні покарання суд бере до уваги, що ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.с. 207), не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра (а.с. 208), раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП (а.с. 211), за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 209).

Тому за результатами судового провадження суд приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті з призначенням додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Вирішуючи заявлений у справі цивільний позов, суд, виходячи з вимог ст. ст. 127 129 КПК України, вважає такими, що підлягають до задоволення, вимоги про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої 200000 грн. у відшкодування моральної шкоди, оскільки своїми протиправними діями ОСОБА_8 позбавив життя молоду людину.
Крім того, суд вважає, що витрати на поховання ОСОБА_12 у розмірі 30771 грн., яка понесла його матір ОСОБА_13 , повинні бути стягнуті на користь останньої з ТДВ СК «Альфа-Гарант» в межах забезпеченого відшкодування полісом № АР/7486533.
Крім того, в межах лімітів відповідальності за завдану моральну шкоду, на підставі ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на користь потерпілої піддягає стягненню з ТДВ СК «Альфа-Гарант» сума в розмірі 60000 грн., яка є завданою моральною шкодою.
В решті позовних вимог суд відмовляє за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 128, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_8 рахувати з дня його затримання, тобто з 16.11.2020 року.

До набранням вироком законної сили обраний обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО», залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 5230 (п`яти тисяч двісті тридцять) грн. 40 коп. процесуальних витрат.

Речовий доказ у справі: автомобіль «Volkswagen Transporter», д/н НОМЕР_1 , який перебуває на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів по вул. Кібенка, 166, м. Боярка Фастівського району Київської області, повернути власнику ОСОБА_14 .
Арешт, накладений ухвалою від 25.11.2020 року слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва (справа № 761/37386/20, провадження № 1-кс/761/22699/2020) на автомобіль «Volkswagen Transporter», д/н НОМЕР_1 , скасувати.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частковою.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, місце реєстрації бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, місцезнаходження: вул. Г. Тороповського, 14, м. Київ) на користь ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (тридцять тисяч сімсот сімдесят одну) грн. завданої майнової шкоди та 60000 (шістдесят тисяч) грн. завданої моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 (двісті тисяч) грн. завданої моральної шкоди.
В решті позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1