КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 29 липня 2021 року, з використанням відеоконференцзв`язку з Київським СІЗО, де перебуває підозрюваний ОСОБА_5 , клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року, відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, одруженого, інваліда ІІІ групи, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України,
за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_8 , погодженого прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 до 05 серпня 2021 року, одночасно визначено заставу в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 340 500 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року, скасувати її, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, застосувати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 або визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною, оскільки підозра ОСОБА_5 є необґрунтованою, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, - відсутні.

Як зазначає захисник, ОСОБА_5 позитивно характеризується, має місці соціальні зв`язки, постійне місце проживання, на його утриманні знаходиться дружина та неповнолітня донька, він є інвалідом третьої групи, потребує диспансерного нагляду, а відтак до нього можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Окрім того, визначений розмір застави підозрюваному є непомірним для нього.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора про законність ухвали слідчого судді, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені, відомості про яке 26 лютого 2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000207, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України.

04 лютого 2021 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та наступного дня повідомлено про підозру в тому, що він діючи умисно з корисливих мотивів, в складі організованої групи, вчинив придбання, перевезення, пересилання, зберігання з метою збуту та збут підробленої іноземної валюти, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 квітня 2021 року відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 05 травня 2021, із одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 000 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі) грн.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2021 року відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 25 червня 2021, із одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у сумі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 000 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі) грн.
22 червня 2021 року старший слідчий в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_8 , за погодженням прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку дії підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з одночасним визначенням застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року клопотання задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
З ухвали суду та журналу судового засідання убачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому допитано підозрюваного, заслухано думки прокурора та захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею з`ясовано що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Окрім того, відповідно до ст. 178 КПК України, враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , слідчим суддею враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Окрім того, при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними («Боцано проти Франції»).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував (рішення в справі «Харченко проти України») на тому, що п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення "законності".

Разом з тим, враховуючи дані про особу підозрюваного, який позитивно характеризується, має місці соціальні зв`язки, постійне місце проживання, на його утриманні знаходиться дружина та неповнолітня донька, є інвалідом третьої групи, потребує диспансерного нагляду, а також те, що в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать, що перебуваючи на волі, під ОСОБА_5 говий О.А. переховувався від органів досудового розслідування та суду, перешкоджав кримінальному провадженню, зокрема здійснював незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що слідчим суддею безпідставно застосовано до нього винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на відсутність належного обґрунтування існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Відсутнє таке обґрунтування і в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не доведено належним чином наявність таких ризиків прокурором під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Слідчим суддею хоча і встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.
Разом з тим, необхідно звернути увагу на те, що підо ОСОБА_5 овому О.А. неодноразово продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при цьому органом досудового розслідування не наведено нових обставин, які б виправдовували необхідність застосування саме такого найбільш тяжкого заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. Суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111-112 рішення від 01.03.2007 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді , якою задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України, підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування до підо ОСОБА_5 ового О.А. запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 З, кв. 62
На думку колегії суддів, на даному етапі досудового розслідування саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього, процесуальні обов`язки.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 шинця В.А., який діє в ОСОБА_5 ового О.А., - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ ОСОБА_8 бунця Р.О., погодженого прокурором Офісу Генерального ОСОБА_7 єнком Д.В., продовжено строк тримання під вартою підозрю ОСОБА_5 толійовичу до 05 серпня 2021 року, одночасно визначено заставу в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 340 500 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ С ОСОБА_8 бунця Р.О., погодженого прокурором Офісу Генерального ОСОБА_7 єнком Д.В., - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, який проживає за адресою: , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Негайно доставити ІНФОРМАЦІЯ_2 народження до місця проживання за адр АДРЕСА_1 -З, кв. 62, де звільнити з-під варти.

Зобов`язати підозрюваного з`являтися за кожною вимогою суду чи органу державної влади протягом дії запобіжного заходу.

Роз`яснити підозрюваному, що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного , наступні обов`язки:
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора та суду на визначений час;
- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора та суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного .
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого групи слідчих у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладення згаданих обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити до 05 серпня 2021 року.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_9 дига О.С. ОСОБА_2 Фрич Т.В. ОСОБА_3 Слива Ю.М.

Єдиний унікальний №761/22415/21 Слідчий суддя в 1-ій і ОСОБА_10 доров Є.В.
Провадження № 11сс/824/4304/2021 До ОСОБА_9 рдига О.С.
Категорія ст.183, 199 КПК України