Справа № 129/1329/20
Провадження по справі № 1-кп/129/233/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2021 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження (кримінальну справу) № 0000165 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, офіційно непрацюючого, має тимчасові заробітки, неодруженого, проживає однією сім`єю із жінкою без реєстрації шлюбу, на своєму утриманні нікого немає, судимого:

1) 19.10.2005 року Гайсинським районним судом Вінницької обл. за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року і 6 місяців позбавлення волі та звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

2) 15.10.2008 року Гайсинським районним судом Вінницької обл. за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 роки позбавлення волі та звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

3) 25.11.2009 року Гайсинським районним судом Вінницької обл. за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років і 1-го місяця позбавлення волі (постановою Могилів-Подільського районного суду Вінницької обл. від 28.09.2012 р. замінено на підставі ст. 82 КК України покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі строком на 2 роки 5 місяців і 13 днів; звільненого умовно-достроково 13.09.2013 року за ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької обл. від 05.09.2013 року із невідбутим строком покарання 1 рік 5 місяців і 17 днів), -

в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, офіційно непрацюючого, має тимчасові заробітки, неодруженого, на своєму утриманні нікого немає, несудимого, -

в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

Встановив:
27.04.2020 року приблизно о 13:00 год. в м. Гайсин Вінницької області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою здійснити крадіжку чужого майна (виробів із металу), заздалегідь знаючи, що у вказаний час охорона на території підприємства відсутня, а виробництво призупинене, прийшли до огородженої території ТОВ «РАЖА ЕНД КО», розташованої по вул. Південній, 18, де ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою вчинення крадіжки через отвір в облаштованій із металевої сітки огорожі, проникли на територію ТОВ «РАЖА ЕНД КО», де, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужими майном та збагачення за рахунок чужої власності, пересвідчившись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, через отвір в стіні будівлі цеху, проникли всередину складського приміщення, звідки повторно, таємно викрали належні ТОВ «РАЖА ЕНД КО» шість металевих плит загальною вагою 120 кілограми, загальною вартістю 465 гривень 60 копійок, викрадені металеві плити ОСОБА_4 і ОСОБА_5 винесли за територію ТОВ «РАЖА ЕНД КО» і розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяли майнової шкоди потерпілому ТОВ «РАЖА ЕНД КО» на суму 465 гривень 60 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро каявся у вчиненому та пояснив, що 27.04.2020 року в м. Гайсин Вінницької області він, ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , на його ОСОБА_4 , пропозицією домовились спільно вчинити крадіжку чужого майна (виробів із металу) із території ТОВ «РАЖА ЕНД КО», де вони раніше бували та збирали там горіхи, а саме 27.04.2020 року приблизно о 13:00 год. вони, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , спільно заздалегідь знаючи, що у вказаний час охорона на території підприємства відсутня, а виробництво призупинене, прийшли до огородженої території ТОВ «РАЖА ЕНД КО», розташованої по вул. Південній, 18, де вони, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою вчинення крадіжки через отвір в облаштованій із металевої сітки огорожі, проникли на територію ТОВ «РАЖА ЕНД КО», де, діючи умисно, з метою заволодіння чужими майном, пересвідчившись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, через отвір в стіні будівлі цеху, проникли всередину складського приміщення, звідки таємно викрали належні ТОВ «РАЖА ЕНД КО» шість металевих плит загальною вагою близько 120 кілограм, викрадені металеві плити винесли із приміщення підприємства та заховали у траві, щоб в наступному здати викрадене на металобрухт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро каявся у вчиненому та пояснив, що він 27.04.2020 року в м. Гайсин Вінницької області він, ОСОБА_5 , та його знайомий ОСОБА_4 , на пропозицією останнього домовились спільно вчинити крадіжку чужого майна (виробів із металу) із території ТОВ «РАЖА ЕНД КО», де вони раніше бували та збирали там горіхи, а саме 27.04.2020 року приблизно о 13:00 год. вони, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , спільно заздалегідь знаючи, що у вказаний час охорона на території підприємства відсутня, а виробництво призупинене, прийшли до огородженої території ТОВ «РАЖА ЕНД КО», розташованої по вул. Південній, 18, де вони, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою вчинення крадіжки через отвір в облаштованій із металевої сітки огорожі, проникли на територію ТОВ «РАЖА ЕНД КО», де, діючи умисно, з метою заволодіння чужими майном, пересвідчившись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, через отвір в стіні будівлі цеху, проникли всередину складського приміщення, звідки таємно викрали належні ТОВ «РАЖА ЕНД КО» шість металевих плит загальною вагою близько 120 кілограм, викрадені металеві плити винесли із приміщення підприємства та заховали у траві, щоб в наступному здати викрадене на металобрухт.

Відповідно до ст. 349 КПК України, з`ясувавши чи правильно розуміють учасники судового провадження (прокурор, обвинувачені) зміст обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; враховуючи відсутність сумнівів у добровільності та істинності їх позицій; роз`яснивши їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, які визнаються і не оспорюються учасниками судового провадження; суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме: обставин події кримінального правопорушення (часу, місця, способу та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розміру процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Цивільний позов не заявлено. Крім того, представник потерпілого ОСОБА_6 подав до суду письмову заяву, в якій претензій майнового та морального характеру до обвинувачених не має, просив справу розглядати у його відсутність, а обвинувачених у разі визнання їх винними покарати не суворо.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд за відсутності обтяжуючих покарання обставин, пом`якшуючими його обставинами враховує щире каяття, правдиві показання, відсутність у потерпілого будь-яких претензій до обвинуваченого та позицію потерпілого не карати суворо обвинуваченого.

Окрім зазначеного, суд при призначенні покарання ОСОБА_4 враховує особу обвинуваченого, який є осудним, не перебуває на обліку в лікарів психіатра та нарколога, є раніше судимим за скоєння умисних злочинів, немає постійної роботи та власної сім`ї, за місцем проживання характеризується негативно.

Також, призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує досудову доповідь Гайсинського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області від 23.02.2021 р., за якою з огляду на особу ОСОБА_4 , спосіб його життя, історію правопорушень, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб), тому його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів можливе в умовах ізоляції та цілодобового нагляду та контролю.

За таких обставин, з урахуванням вказаних обставин у їх сукупності, з огляду на скоєння обвинуваченим, тяжкого стосовно ст. 12 КК України злочину у період непогашеної судимості за скоєння умисних корисливих злочинів, особу обвинуваченого, способу його життя, історію правопорушень, що свідчить про наявність у ОСОБА_4 стійких злочинних нахилів, а тому суд визнає, що виправити його і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо лише за умови ізоляції його від суспільства з призначенням йому покарання у виді реального позбавлення волі, яке буде достатнім для виправлення особи обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів та не порушує справедливий баланс між вказаними інтересами суспільства та правами ОСОБА_4 .

Оскільки стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду справи запобіжний захід не обирався та не застосовувався, обвинувачений ОСОБА_4 виконував, покладені на нього процесуальні обов`язки під час судового розгляду справи, а сторонами кримінального провадження у визначений КПК України порядок і спосіб суду не подавались письмові клопотання про зміну, скасування або обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 із наданням відповідних доказів як це визначено нормами глави 18 чинного КПК України (запобіжні заходи, затримання особи), то з урахуванням викладеного у своїй сукупності суд визнає за можливе до набуття вироком законної сили відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу не обирати.

Обираючи покарання ОСОБА_5 , суд за відсутності обтяжуючих покарання обставин, пом`якшуючими його обставинами враховує щире каяття, правдиві показання, відсутність у потерпілого будь-яких претензій до обвинуваченого та позицію потерпілого не карати суворо обвинуваченого.

Окрім зазначеного, суд при призначенні покарання ОСОБА_5 враховує його особу, який є осудним, раніше несудимим, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується позитивно, має молодий вік, немає постійної роботи та власної сім`ї.

Також призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує досудову доповідь Гайсинського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області від 23.02.2021 р., за якою з огляду на особу ОСОБА_5 , спосіб його життя, історію правопорушень, виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та він не становить високої небезпеки для суспільства, а рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення середній.

За таких обставин, з урахуванням вказаних обставин у їх сукупності, навіть попри номінальну тяжкість скоєного стосовно ст. 12 КК України - суд визнає, що виправити ОСОБА_5 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від нього на підставі ст. 75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він не скоїть нових злочинів та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1), п. 2) ч. 1 ст. 76 КК України.

Оскільки стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування та судового розгляду справи запобіжний захід не обирався та не застосовувався, обвинувачений ОСОБА_5 виконував, покладені на нього процесуальні обов`язки під час судового розгляду справи, а сторонами кримінального провадження у визначений КПК України порядок і спосіб суду не подавались письмові клопотання про зміну, скасування або обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 із наданням відповідних доказів як це визначено нормами глави 18 чинного КПК України (запобіжні заходи, затримання особи), то з урахуванням викладеного у своїй сукупності суд визнає за можливе до набуття вироком законної сили відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу не обирати.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.ст. 100, 174 КПК України.

Процесуальні витрати по справі в сумі 326 гривень 88 копійок на залучення експерта та проведення судової товарознавчої експертизи (висновок експерта №3476/20-21 від 12.05.2020 р.) відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частинах на користь держави.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

Ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і один місяць.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання і приведення до виконання призначеного йому покарання у виді позбавлення волі в порядку, передбаченому розділом ІІІ КВК України, після набрання цим вироком суду законної сили і звернення його до виконання.

ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і один місяць.

Відповідно до ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити, якщо в період іспитового строку один рік він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього цим вироком обов`язки.

Згідно з п. 1), п. 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази:

- CD-диск із відеозаписом з камери відео спостереження, яка розташована в складському приміщенні будівлі цеху ТОВ «РАЖА ЕНД КО», - залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження № 0000165;

- шість металевих (чавунних) плит, - повернути його власнику Товариству з обмеженою відповідальністю «РАЖА ЕНД КО» (код ЄДРПО 38942881, юридична адреса м.Гайсин Вінницької області, вул. Південна,18).

Стягнути із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави судові витрати - 326 гривень 88 копійок на залучення експертів та проведення судової товарознавчої експертизи (висновок експерта №3476/20-21 від 12.05.2020 р.) в рівних частинах, по 1/2 частині із кожного засудженого.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Суддя: