Справа № 395/500/20
Провадження № 1-кп/392/156/21
МАЛОВИСКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за клопотанням прокурора в кримінальному провадженні № 0000053 від 4.02.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 365-2, частиною 1 статті 366 КК України,
про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В :

Начальник Новомиргородського відділу Знам`янської місцевої прокуратури звернулася до суду із зазначеним клопотанням, в якому просив закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності.
Клопотання мотивовано тим, що під час проведення досудового розслідування осіб, які вчинили вказані кримінальні правопорушення не встановлено.
Кримінальні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 365-2 та частиною 1 статті 366 КК України віднесено до злочинів невеликої тяжкості; строк давності притягнення до кримінальної відповідальності становить три роки; часом вчинення кримінальних правопорушень є 24 березня 2015 року.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, посилаючись на вищевикладені обставини.

Потерпіла ОСОБА_4 висловила заперечення з приводу закриття кримінального провадження, посилаючись на такі обставини:
потерпіла не погодилася з твердженням прокурора про те, що під час проведення досудового розслідування осіб, які вчинили вказані кримінальні правопорушення не встановлено; потерпіла зазначила, що ці кримінальні правопорушення скоїв державний нотаріус ОСОБА_5 ;
потерпіла зазначила, що кримінальні правопорушення, які скоїв державний нотаріус ОСОБА_5 спричинили їй тяжкі наслідки у виді незаконно відібраного належного їй майна на суму 177625 гривень, тому, дії державного нотаріуса слід кваліфікувати за частиною 3 статті 365-2 КК України, а не за частиною 1 статті 365-2 КК України;
потерпіла не погоджується з кваліфікацією за частиною 1 статті 366 КК України, зазначаючи, що ці дії повинні бути кваліфіковані за частиною 2 статті 366 КК України, що у свою чергу потягло до неправильного застосування строків давності
притягнення до кримінальної відповідальності;
потерпіла звернула увагу на те, що прокурор подав до суду клопотання про закриття кримінального провадження без згоди потерпілої.

Клопотання прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, якими є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з приписами частини 1 статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Згідно до частини 2 статті 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Приписами частини 1 статті 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особою тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного
позбавлення волі.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується, що 29 жовтня 2019 року громадянка ОСОБА_4 звернулася до Новомиргородського відділення поліції ГУНП в Кіровоградській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення державним нотаріусом ОСОБА_5 .

Як вбачається із заяви та протоколу допиту від 7 лютого 2020 року, громадянка ОСОБА_4 визнана потерпілою в кримінальному провадженні.

За таких обставин, твердження прокурора про те, що в кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила кримінальні правопорушення - не відповідає обставинам справи.

Суд звертає увагу на те, що потерпіла заявила про спричинення їй кримінальними правопорушеннями значної шкоди в сумі 177625 гривень. Сам по собі факт закінчення строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 КПК України та неповідомлення жодній особі про підозру, без належного виконання приписів статей 2, 9 КПК України, не може бути підставою для закриття кримінального провадження, оскільки слідчий зобов`язаний установити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, відповідно до статті 91 КПК України.
У порушення вимог чинного КПК України слідчий не звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування, не зважаючи на те, що відповідно до частини 1 статті 294 КПК України якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу.
За таких обставин клопотання про закриття кримінального провадження є передчасним.
Керуючись статтями 284, 314 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Прокурору Новомиргородського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури відмовити у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження.
Матеріали кримінального провадження направити прокурору для організації та проведення досудового розслідування.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий
суддя