Справа № 761/7770/21
Провадження № 1-кс/761/5290/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,
розглянувши в приміщені суду клопотання заступника начальника слідчого відділення відділу поліції №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0007248, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2020за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307КК України, про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
22 лютого 2021 року заступник начальника слідчого відділення відділу поліції №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві капітан поліції ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0007248, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2020за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307КК України, про арешт майна.
Дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Так, відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Також, згідно ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
При цьому, відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Окрім іншого, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів клопотання, майно, на яке виникла необхідність накласти арешт, зокрема автомобіль марки «AUDI», моделі «А6», р.н. НОМЕР_1 , 2001 року випуску, номер кузову: НОМЕР_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка у даному кримінальному провадженні не набула жодного процесуального статусу, а отже є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт.
За таких обставин, власник (володілець) майна, на яке необхідно накласти арешт, на даному етапі досудового розслідування у даному кримінальному провадженні має статус третьої особи.
Разом з тим, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді звернувся слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві з ОСОБА_5 , що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України, оскільки він не є суб`єктом ініціювання такого клопотання згідно вимог кримінального процесуального закону.
Окрім іншого слідчий, заявляючи вимогу про арешт майна, яке перебуває у власності третіх осіб, не навів у вказаному клопотанні відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, з метою збереження речових доказів, співмірно із вимогами ст. 170 КПК України, у зв`язку із чим слідчий суддя приходить до висновку, що вказане клопотання не відповідає вимогам п.1 ч.2 ст. 171 КПК України, а також подане слідчому судді не уповноваженим на те суб`єктом, у зв`язку із чим вважає за потрібне вказане клопотання повернути прокурору у кримінальному провадженні для усунення недоліків
Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 26, 185 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання заступника начальника слідчого відділення відділу поліції №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0007248, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2020за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307КК України, про арешт майна - повернути прокурору у кримінальному провадженні Київської місцевої прокуратури №10, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1