ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 699/382/19
провадження № 1-кп/691/132/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 21.02.2019 о 10 год. 35 хв. перебуваючи по АДРЕСА_2 , напроти першого під`їзду багатоквартирного будинку, був зупинений поліцейськими Корсунь-Шевченківського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області під час чого останній, на підставі заяви про добровільну видачу, видав із полімерного пакету одноразовий медичний шприц об`ємом 12 мл., заповнений на 7 мл., з вмістом речовини темного кольору, зовні схожої на наркотичний засіб, яка згідно висновку експерта № 2/353 від 22.03.2019 містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон. Маса наркотичного засобу метадону в наданій на експертизу рідині становить 0,0417 г, який останній незаконно, умисно, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, зберігав та переносив при собі без мети збуту.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Він же обвинувачується в тому, що 21.03.2019 близько 13 год. 30 хв., разом та за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом відкриття незамкнених дверей недіючого приміщення колишнього банку «Україна», що розташоване по вул. Пилипа Орлика, 5 у м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, яке знаходиться на стадії реконструкції під приміщення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області, проникли в середину, звідки намагалися вчинити крадіжку електрощитової металевої шафи, яка через тривале не використання не придатна для цільового призначення, масою 86 кілограм, вартістю одного кілограма брухту чорного металу, згідно висновку експерта від 24.05.2019 № 10/562, 5 грн. 50 коп., на загальну суму 473 грн., що належить територіальному управлінню Державної судової адміністрації України у Черкаській області, про те злочин до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками поліції на місці вчинення кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникнення у приміщення.

Він же обвинувачується в тому, що 21.03.2019 близько 13 год. 00 хв., у м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, достовірно знаючи про вік неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи психологічний вплив на нього, діючи умисно, маючи на меті втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність, у ході спільної бесіди про можливість вчинення крадіжки, шляхом переконань, умовлянь та особистим прикладом схилив ОСОБА_7 спільно вчинити крадіжку чужого майна, а саме електрощитової металевої шафи, яка через тривале не використання не придатна для цільового призначення, масою 86 кілограм, вартістю одного кілограма брухту чорного металу, згідно висновку експерта від 24.05.2019 №10/562, 5 грн. 50 коп., на загальну суму 473 грн., з недіючого приміщення колишнього банку «Україна», що розташоване по вул. Пилипа Орлика, 5 у м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, яке знаходиться на стадії реконструкції під приміщення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 304 КК України втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.

Він же обвинувачується в тому, що 31.01.2020, близько 01 год. 00 хв., діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом подолання огорожі, проник на територію подвір`я, яке розташоване по АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_8 , де під накриттям виявив та в подальшому викрав 1 (один) мішок з вмістом цукру, вагою 50 кілограм вартістю 609 грн. 22 коп. (згідно висновку експерта № 8/132 від 10.02.2020) та 1 (один) мішок пшеничного борошна вищого сорту, масою 50 кілограм вартістю 357 грн. 67 коп. (згідно висновку експерта № 8/132 від 10.02.2020), які переніс до свого місця проживання та зберігав до виявлення працівниками поліції. Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 966 грн. 89 коп.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням у сховище.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України не визнав та пояснив, що він спокійно йшов по вулиці додому, між будинками стояв автомобіль чорного кольору, відчинилися дверцята і до нього підійшли працівники поліції, кинули на землю перед ним пакет і сказали, щоб він його взяв, поклали його на землю, вдарили по нирках. Обвинувачений відмовлявся підняти пакет, однак вони його примушували, повідомивши, що йому загрожує лише штраф. Надягли на нього кайданки та запросили свідків. Про те, що знаходиться у пакеті, йому стало відомо як були запрошені свідки, у присутності яких відкрили пакет, де знаходилися металеві проводи та шприц із метадоном, як зазначали працівники поліції, однак ОСОБА_6 відомо, що метадон не може бути коричневого кольору, він як вода, можливо у шприцу була лише добавка метадону. На той час на вулиці було багато людей, однак ніхто не хотів свідчити , оскільки не бачили кому належить даний пакет, запросили лише свідка, який приймає метал. Обвинуваченому не роз`яснювали про його права, не запропонували послуги захисника. Привезли обвинуваченого до відділу поліції, він злякався і написав заяву, після чого його відпустили.

Свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 не визнав пояснивши, що він разом із ОСОБА_7 йшли до автостанції, по дорозі зайшли на територію банку «Україна», де не було огороджено щоб справити природні потреби. Коли підійшли до гаража, їх поклали на землю працівники поліції, зняли з нього кросівки. У середину приміщення вони не заходили та не витягували металевий сейф, він був брудний і на ньому б залишилися його відбитки. Вся територія банку проглядається камерами відеоспостереження, що встановлені на магазині, що розташований поруч, однак відеозапис не переглянули, з якого можна було б встановити, що обвинувачений не виносив сейф. Приміщення банку було зачинено і відчинили його по приїзду працівників поліції. ОСОБА_7 став тікати і його побили працівники поліції, примушували його написати, що ОСОБА_6 змусив його вчинити крадіжку. Обвинуваченого також били, в поліції зняли з нього взуття і потім появилися сліди його кросівок у приміщення банку, можливо саме працівники поліції наставили його кросівком сліди. При свідках сліди у приміщення банку не досліджувалися.

Свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України, ОСОБА_6 не визнав, пояснивши, що він особисто знайомий із матір`ю ОСОБА_7 . Він дійсно зустрів його на вулиці і вони разом йшли до автостанції, по дорозі зайшли на територію банку «Україна», де не було огороджено для справляння природних потреб. Про те, що ОСОБА_7 неповнолітній, йому не було відомо.

Свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 не визнав пояснивши, що він добре знайомий із ОСОБА_9 протягом 5 6 років, який йому був винен близько 1500 грн., точної суми боргу не пам`ятає, і протягом року не повертав. ОСОБА_6 на той час працював і у нього були гроші. Розписок про повернення боргу вони не складали. ОСОБА_10 запропонував йому, щоб вночі він прийшов до нього додому і забрав мішок борошна і мішок цукру в рахунок погашення боргу. ОСОБА_10 йому залишить відчинені ворота, але забрати потрібно так, щоб дружина не дізналася. Обвинувачений приїхав до нього додому близько 23 год., як і домовлялися, ворота були відчинені, він нічого не ламав, зайшов на територію подвір`я, лежали два мішки, які він погрузив у автомобіль таксі і привіз додому. О 05 год. ранку завітали працівники поліції і повідомили, що він викрав мішок із цукром і борошном.

Потерпіла ОСОБА_8 та представник ТУ ДСА у судове засідання не з`явилися, подавши заяви про слухання справи без їх участі. За згодою всіх учасників процесу суд розглянув справу за відсутності потерпілих.

На підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, прокурором надано наступні докази:

- покази свідка ОСОБА_11 про те, що він був запрошений працівниками поліції у лютому 2019 року, у якості свідка, які пояснили, що затримали ОСОБА_6 під час вчинення крадіжки металевих проводів. Під час огляду, ОСОБА_6 видав пакет чорного кольору, де знаходився не великого розміру шприц із вмістом рідини чорного кольору. Обвинувачений нічого не заперечував, поведінка його була спокійна;

- заяву ОСОБА_6 від 21.02.2019 про те, що він цього ж дня о 10.00 год. знайшов біля річки в районі гесовського мосту медичний шприц із рідиною темного кольору, який добровільно видає працівникам поліції;

- протокол огляду місця події із фототаблицею від 21.02.2019 - подвір`я багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 видав вміст пакету чорного кольору - медичний шприц з рідиною темного кольору, яка може бути наркотичним засобом;

- постанову Корсунь Шевченківського ВП від 22.02.2019 про визнання медичного шприца речовим доказом;

- висновок експерта від 22.03.2019 № 2/353, згідно якого, темно-коричнева рідина надана на експертизу в одноразовому медичному шприці, містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, маса якого становить 0,0417 г.

На підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, прокурором надано наступні докази:

- покази свідка ОСОБА_12 про те, що близько двох років тому, у обідній час, до нього зателефонував слідчий та запросив бути у якості понятого. Він приїхав до приміщення банку разом зі своїм братом ОСОБА_13 , на місці вже перебував ОСОБА_6 з невідомими йому хлопцями, десь 3 4 особи. Працівниками поліції констатувався факт затримання обвинуваченого. Він не пам`ятає чи повідомляв щось обвинувачений, бачив лише ящик із щитової, який знаходився між гаражами та приміщенням банку та розумів, що він дуже важкий і необхідно нести його удвох. Чи заходили і виносили щось із приміщення банку він не бачив. Будь яких заперечень зі сторони обвинуваченого свідок не чув. Був складений протокол, де були вказані відомості, які він бачив, у якому він поставив свій підпис;

- покази свідка ОСОБА_13 про те, що у березні 2019 року до нього зателефонував ОСОБА_12 та попросив його прийти до приміщення банку «Україна», де зараз перебувають працівники поліції та бути у якості понятого. Коли свідок приїхав, на місці були сторож, ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ще невідомі хлопці, територія була огороджена, на землі лежав ящик щитової, який був важкий. Працівники поліції складали протокол, будь-яких заперечень зі сторони ОСОБА_6 не було, поведінка його була адекватна, зауважень не надходило, чи зазначав останній інформацію, що злочин він вчинив сам або спільно з кимось, свідок не пам`ятає.;

- протокол огляду місця події із фототаблицею від 21.03.2019 приміщення колишнього банку «Україна», що розташоване по вул. Пилипа Орлика, 5 у м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, в ході проведення якого на подвір`ї виявлено електрощитову металеву шафу, а всередині приміщення, де раніше знаходилася шафа, виявлено сліду низу взуття;

- заяву ОСОБА_6 від 21.03.2019 про добровільну видачу працівникам поліції належних йому кросівок, у яких він був під час здійснення крадіжки з банку «Україна»;

- постанову Корсунь Шевченківського ВП від 21.03.2019 про визнання належних ОСОБА_6 кросівок речовими доказами;

- лист голови Корсунь-Шевченківського суду та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 129753204 від 05.07.2018, за яким приміщення по АДРЕСА_4 належить ТУ ДСА України в Черкаській області, ;

- протокол огляду предмету з фото таблицями від 21.03.2019 - предмет зовні схожий на металеву електрощитову шафу вагою 86 кг., що знаходиться на території ТОВ ВП «Вторметал», по вул. Шевченка, 88 у м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області;

- постанову від 21.03.2019 про визнання металевої електро-щитової шафи речовим доказом;

- висновок експерта від 24.05.2019 № 10/562, згідно якого, ринкова вартість 1 кг брухту чорного металі, станом на 21.03.2019, могла становити 5,50 грн.;

- протокол огляду предмету з фото таблицею від 21.03.2019 пари кросівок, які видав ОСОБА_6 та пара кросівок, які видав ОСОБА_7 ;

- постанова від 21.03.2019 про визнання належних ОСОБА_6 кросівок речовим доказом;

- висновок експерта від 26.06.2019 № 1/794, згідно якого, сліди низу взуття розміром 140х90 мм., залишений підошвою кросівка на ліву ногу пари кросівок ОСОБА_6 , з написом «New Dual», наданих для порівняльного дослідження. Сліди низу взуття розміром 120х115 мм., залишений підошвою кросівка на ліву ногу пари кросівок ОСОБА_7 , з написом «Bonote», наданих для порівняльного дослідження.;

На підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України, прокурором надано наступні докази:

- паспорт громадянина України, на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 30.05.2019, у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

На підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, прокурором надано наступні докази:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 31.01.2020, за заявою ОСОБА_8 , щодо викрадення невідомою особою з території подвір`я за місцем її проживання по АДРЕСА_3 , 1 мішка цукру та 1 мішка пшеничного борошна.;

- протокол огляду місця події із фототаблицею від 31.01.2020 подвір`я домоволодіння по АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_8 , в ході проведення оглянуто будинковолодіння де відбулася крадіжка;

- протокол огляду місця події із фототаблицею від 31.01.2020 подвір`я домоволодіння та приміщення літньої кухні, по АДРЕСА_5 , за місцем проживання ОСОБА_6 , в ході проведення якого, в приміщені літньої кухні, було виявлено мішок борошна та мішок цукру;

- постанова про визнання мішка борошна та мішка цукру речовими доказами від 31.01.2020;

- висновок експерта № 8/132 від 10.02.2020, згідно якого ринкова вартість 1 мішка цукру, вагою 50 кг станом на 31.01.2020, могла становити 609,22 грн. Ринкова вартість 1 мішка пшеничного борошна вищого сорту, вагою 50 кг, станом на 31.01.2020, могла становити 357,67 грн.;

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до наступного.

Щодо обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України.

Прокурором надана заява ОСОБА_6 від 21.02.2019 про те, що він добровільно видає працівникам поліції медичний шприц, об`ємом 12 мл., заповнений на 7 мл., із рідиною темного кольору, який 21.02.2018 близько 10.00 год. він знайшов біля річки в районі гесовського мосту. В заяві також мається виправлення 2018 року на 2019 рік. Суд вважає дане виправлення достовірним, оскільки це був початок року та особа могла помилитися при написанні.

У протоколі огляду місця події від 21.02.2019 також вказано, що ОСОБА_6 видав працівникам поліції із пакету медичний шприц із вмістом наркотичної речовини.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що дійсно на місці події був ОСОБА_6 , біля нього знаходився пакет із вмістом у тому числі шприца з темною речовиною. ОСОБА_6 не заперечував, що ці речі належать йому.

За висновком експерта від 22.03.2019 у шприці знаходився наркотичний засіб.

Ці докази узгоджуються між собою та не викликають у суду жодного сумніву.

У той же час, покази обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не має жодного відношення до шприца з наркотичною речовиною та ці речі йому підкинули поліцейські викликають у суду обґрунтовані сумніви, оскільки після оформлення слідчої дії ОСОБА_6 був відпущений і мав достатньо можливості звернутися із заявою чи скаргою на неправомірні дії поліцейських. Тим паче ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий і цілком усвідомлював чим йому загрожує вчинення злочинних дій.

Суд не погоджується з доводами захисника про те, що ОСОБА_6 був затриманий і йому не було залучено захисника, чим порушено його право на захист. Суду не надано доказів того, що ОСОБА_6 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України, чи прохав залучити йому захисника, а тому право на захист порушено не було.

На підставі викладеного суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_6 доведено повністю та він вчинив кримінальний проступок, передбачений за ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Щодо обвинувачення за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Із фототаблиці до протоколу ОМП від 21.03.2019 вбачається, що в приміщенні знаходилися три шафи електрощитової, з яких одна шафа зірвана із застосуванням фізичної сили. Біля цього місця виявлено відбитки низу взуття, один з яких у подальшому ідентифікований як відбиток підошви кросівок ОСОБА_6 . На подвір`ї знаходилася металева шафа електрощитової, що свідчить про намагання її викрасти. Біля шафи був виявлений ОСОБА_6 та інша особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження. Свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_13 також підтвердили ці обставини та вказали, що на час складання протоколу ОМП ОСОБА_6 не заперечував свою причетність до викрадення металевої шафи.

Суд не погоджується з доводами захисника про те, що не встановлений власник майна, оскільки відповідно до витягу з Держреєстру речових прав приміщення належить ТУ ДСА України в Черкаській області та, відповідно, їм належить і майно яким це приміщення обладнано.

Суд також не погоджується з доводами захисника про те, що ОСОБА_6 був затриманий і йому не було залучено захисника, чим порушено його право на захист, оскільки суду не надано доказів того, що ОСОБА_6 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України, чи прохав залучити йому захисника.

На підставі викладеного суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_6 доведено повністю та він вчинив злочин, передбачений за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникнення у приміщення.

Щодо обвинувачення за ч. 1 ст. 304 КК України.

На запитання суду в кінці судового слідства, перед судовими дебатами: «То якими доказами доводиться обвинувачення за ч. 1 ст. 304 КК України», прокурор відповів «Ніякими».

Такі дії прокурора не узгоджуються з вимогами ст. 22 КПК України.

У той же час, прокурором надано копію паспорта неповнолітнього та копію постанови про оголошення йому підозри за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Однак ці докази не доводять висунутого ОСОБА_6 обвинувачення в тому, що він достовірно знав про вік неповнолітнього ОСОБА_7 , мав психологічний вплив на нього, діяв умисно, мав на меті втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність, у ході спільної бесіди про можливість вчинення крадіжки, шляхом переконань, умовлянь та особистим прикладом схилив ОСОБА_7 спільно вчинити крадіжку чужого майна, а саме електрощитової металевої шафи.

У судових дебатах прокурор висловився, що ОСОБА_7 є неповнолітнім, йому 16 років і ОСОБА_6 повинен був це розуміти.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував свою обізнаність про вік ОСОБА_7 і повідомляв, що він знайомий лише з його матір`ю.

У даному випадку суд враховує, що обвинувальний вирок може бути постановлений лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

За ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Прокурор не довів поза розумним сумнівом, що ОСОБА_6 знав про вік неповнолітнього ОСОБА_7 або ж повинен був це передбачати, а тому в його діях відсутня суб`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України.

Тому ОСОБА_6 слід визнати невинуватим за даним обвинуваченням.

Щодо обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України.

Надані прокурором протоколи ОМП, заява потерпілої про крадіжку, висновок про вартість майна, доводять той факт, що в потерпілої ОСОБА_8 було викрадено 1 мішок борошна та 1 мішок цукру, які в подальшому знайшли за місцем проживання ОСОБА_6 .

Доводи захисника про те, що відсутні докази того, що будинок належить ОСОБА_8 на увагу не заслуговує, оскільки сам обвинувачений визнав те, що він був обізнаний кому належить будинок та викрадені мішки. Також обвинувачений пояснив, що він знав, що мішки належать ОСОБА_14 , так як про це йому повідомив її чоловік. А тому саме ОСОБА_8 могла надати дозвіл на розрахунок майном за борги чоловіка (якщо такі дійсно мали місце). За версією обвинуваченого чоловік потерпілої сказав йому приїхати вночі та забрати мішки щоб не бачила дружина. Тому навіть у такому випадку ОСОБА_6 розумів, що він таємно бере майно без згоди його власника. Інше питання постає щодо співучасті у викраденні майна потерпілої її чоловіком, однак судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення та лише в межах висунутого обвинувачення. Оскільки подвір`я домоволодіння огороджено парканом та мішки знаходилися схованими під навісом біля літньої кухні, тому суд вважає, що в даному випадку дійсно мало місце незаконне проникнення та кваліфікація дій обвинуваченого є вірною.

На підставі викладеного суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_6 доведено повністю та він вчинив злочин, передбачений за ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням у сховище.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд також враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу винного, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість за вироком від 20.09.2011 є не погашеною, та знову вчинив ряд умисних кримінальних правопорушень, не одружений, не працюючий, негативно характеризується за місцем проживання, а також враховуючи досудову доповідь про обвинуваченого в кримінальному провадженні, згідно якої ОСОБА_6 має дуже високий рівень ризику вчинення повторного правопорушення та дуже високий рівень небезпеки для суспільства, приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченому ОСОБА_6 , з метою його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у вигляді позбавлення волі.

Речові докази у кримінальному провадженні: металеву електрощитову шафу, 1 мішок з вмістом цукру, вагою 50 кг, 1 мішок з вмістом пшеничного борошна вищого сорту, вагою 50 кг, кросівки, що належать ОСОБА_6 - слід повернути власникам; одноразовий медичний шприц із наркотичним засобом, два гіпсові зліпки слідів підошви взуття - слід знищити.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати за проведення експертиз складають 4183 грн. 23 коп., які слід стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст. 368-370, 373, 374, 395 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за відсутністю у його діях складу даного кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 72 КК України 2 (два) роки обмеження волі перевести в 1 (один) рік позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з 08.04.2021, зарахувавши йому в цей строк перебування під вартою з 14.02.2020 по 07.04.2021.

Стягнути з ОСОБА_6 до державного бюджету судові витрати за проведення експертиз, на загальну суму 4183 грн. 23 коп.

Речові докази у справі:

електрощитову металеву шафу, масою 86 кг., що передана на зберігання ОСОБА_15 , повернути за належністю власнику Територіальному Управлінню Державної судової адміністрації України в Черкаській області;

1 мішок з вмістом цукру, вагою 50 кг та 1 мішок з вмістом пшеничного борошна вищого сорту, вагою 50 кг, що передані на зберігання ОСОБА_8 , повернути їй же за належністю, звільнивши останню від зобов`язань по зберігальній розписці;

одноразовий медичний шприц об`ємом 12 мл., заповнений на 7 мл., з вмістом речовини темного кольору, зовні схожої на наркотичний засіб, два гіпсові зліпки слідів підошви взуття, що зберігаються у кімнаті речових доказів Корсунь Шевченківського ВП знищити;

кросівки, які належать ОСОБА_6 , що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Корсунь Шевченківського ВП повернути за належність їх власнику.

Вирок суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції через Городищенський районний суд, на протязі тридцяти днів, з моменту його проголошення.

Копію вироку суду, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1