Справа №303/3589/13-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2021 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , перевіривши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000112 від 19 лютого 2013 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України,
встановив:
в провадженні Берегівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000112 від 19 лютого 2013 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.
Через канцелярію суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку з невідповідністю такого вимогам КПК України, мотивоване тим, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки викладені фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, в такому не конкретизовані. Зокрема, не конкретизовано в чому саме полягав збіг тяжких сімейних та матеріальних обставин потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що мав своїм наслідком їх уразливий стан, та якими конкретними обставинами справи це підтверджується. Крім того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування було відсутнє процесуальне рішення керівника прокуратури щодо визначення прокурора, який буде здійснювати повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні (Т. 1 а.с. 206-214).
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку з невідповідністю такого вимогам КПК України, з підстав зазначених в такому, просив клопотання задоволити.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.
Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти повернення обвинувального акта прокурору, вважав таке безпідставним, а зазначені захисником підстави для повернення такими, що не відповідають дійсності.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які про день, час та місце підготовчого судового засідання повідомлялися належним чином, в таке не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про відкладення підготовчого судового засідання від них не надходило.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, з приводу повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України, перевіривши матеріали обвинувального акту, суд приходить до наступного.
Так, згідно вимог п. 3 ч. 3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо такий не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити крім іншого і виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно обвинувального акта, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст.149 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вербування, переміщення та передача людини, вчинені з метою експлуатації, із використанням уразливого стану особи та шляхом обману, вчинене щодо кількох осіб.
Під уразливим станом особи слід розуміти зумовлений фізичними чи психічними властивостями або зовнішніми обставинами стан особи, який позбавляє або обмежує її здатність усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, приймати за своєю волею самостійні рішення, чинити опір насильницьким чи іншим незаконним діям, збіг тяжких особистих, сімейних або інших обставин (Примітка ст. 149 КК України).
Разом з тим, твердження захисника про те, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, не конкретизовані, оскільки в такому не зазначено в чому саме полягав збіг тяжких сімейних та матеріальних обставин потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що мав своїм наслідком їх уразливий стан, на думку суду, є надуманим, оскільки в обвинувальному акті таке конкретизовано відсутністю у потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 роботи та заробітку, а також боргуванням банківській установі, у зв`язку із отриманням кредиту, проживання таких без батька, та іншими обставинами, зазначеними в обвинувальному акті (Т. 1 а.с. 3-7 ).
Разом з тим, твердження захисника про відсутність в обвинувальному акті посилання на конкретні обставини справи, якими підтверджується вищенаведене, на думку суду є безпідставним, оскільки таке буде встановлено в ході судового слідства, наданими стороною обвинувачення доказами.
Крім того, посилання захисника ОСОБА_4 про відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування процесуального рішення керівника прокуратури щодо визначення прокурора, який буде здійснювати повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, на думку суду, є безпідставним, оскільки, ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 06 листопада 2015 року встановлено, що стороною обвинувачення під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження надано копію постанови від 19 лютого 2013 року про призначення процесуального прокурора в даному кримінальному провадженні старшого прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_9 та витяг з ЄРДР в кримінальному провадженні №0000112, який містить відомості про призначення прокурора 19 лютого 2013 року (Т. 1 а.с. 212-214).
Також суд враховує, що ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 06 листопада 2015 року було встановлено невідповідність обвинувального акта відносно ОСОБА_5 обвинуваченого за ч. 2 ст. 149 КК України вимогам ст. 291 КПК України, та ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2015 року, у зв`язку з невідповідністю цього ж обвинувального акта вимогам КПК України, такий був повернутий прокурору (Т. 1 а.с. 212-214, 215-216).
Однак, після усунення виявлених недоліків обвинувального акта, обвинувальний акт, затверджений 19 липня 2017 року прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 , заступником прокурора Закарпатської області ОСОБА_10 був скерований до суду.
Разом з тим, суд враховує, що недоліки на які вказує захисник ОСОБА_4 в клопотанні про повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України, були усунуті прокурором на підставі ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2015 року, та 19 липня 2017 року прокурором ОСОБА_9 був затверджений новий обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000112 від 19 лютого 2013 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, який на думку суду, відповідає вимогам ст. 291 КПК України (Т. 1 а.с. 3-7).
Враховуючи вищенаведене, суд вважає клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку з невідповідністю такого вимогам КПК України, безпідставним, в задоволенні якого слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 291, 314, 371, 372 КПК України, суд,

постановив:

в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000112 від 19 лютого 2013 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України прокурору, у зв`язку з невідповідністю такого вимогам КПК відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_11