Справа №463/4548/21
Провадження №1-кс/463/2866/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові,-

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова зі скаргою на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаргу мотивує тим, що звернувся в ДБР із заявою від 19.04.2021 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, однак всупереч вимогам ст.214 КПК України відповідні відомості до ЄРДР так і не внесені, тому просить скаргу задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав з підстав, викладених в ній та просив скаргу задовольнити. Додатково зазначив, що ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 від 12.10.2020 відмовлено у задоволенні його скарги, при цьому зазначено, що така ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду, однак останнім у відкритті апеляційного провадженні ОСОБА_3 було відмовлено, оскільки таке рішення слідчого судді оскарженню не підлягає. Вважає, що наведене свідчить про незаконність ухвали слідчого судді та умисне зазначення в ній про можливість її оскарження, що має ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.397 КК України.

Уповноважена особа ДБР в судове засідання не з`явилася, заперечення проти скарги не скерувала, причин неявки слідчому судді не повідомила, тому вважаю можливим проводити розгляд скарги у її відсутності, оскільки у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів скарги ОСОБА_3 звернувся в ДБР із заявою від 19.04.2021 про кримінальне правопорушення, у якій зазначив, що ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 від 12.10.2020 відмовлено у задоволенні його скарги, при цьому зазначено, що така ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду, однак останнім у відкритті апеляційного провадженні ОСОБА_3 було відмовлено, оскільки таке рішення слідчого судді оскарженню не підлягає. Вважає, що наведене перешкоджає адвокатській діяльності ОСОБА_3 .

У відповідності до вимог пункту 1 глави 2 розділу I Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року N 298, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. З вищевказаної норми закону вбачається, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

При цьому, ст.126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Згідно з правовими висновками, викладеним у Рекомендації CM/REC (2010) 12 Комітету Ради Європи від 17 листопада 2010 року, судді не зобов`язані роз`яснювати, якими переконаннями вони керувалися при прийнятті судових рішень (п. 15).

Ініціювання кримінального переслідування судді у згаданому контексті є способом незаконного впливу на суд, суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Разом з тим, зі скарги ОСОБА_3 та його заяви про скоєння кримінального правопорушення, не вбачається об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, а лише зводиться до незгоди з процесуальним рішенням слідчого судді під час розгляду справи №447/1176/19 (провадження №1-кс/447/655/20).

Таким чином, наведення заявником власних міркувань та припущень щодо вчинення на його думку, слідчим суддею ОСОБА_4 злочину, без наявності об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки вказаного злочину, не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Враховуючи вищенаведене приходжу до висновку, що підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за його заявою від 19.04.2021, відсутні, тому скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

постановив:
в задоволені скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1