ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5648/21
провадження № 1-кс/753/1109/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" березня 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 щодо незаконного утримання в умовах ІТТ ГУНП у м. Києві у порядку ст. 206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 щодо незаконного утримання в умовах ІТТ ГУНП у м. Києві у порядку ст. 206 КПК України.

На обґрунтування клопотання заявник вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000157 від 14.05.2020 р., за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

Органом досудового розслідування 09.12.2020 о 09 год. 20 хв. ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено йому про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

Слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва відносно підзахисного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.02.2021 (включно).

Заступником Генерального прокурора у даному кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування продовжено до 09.03.2021 включно.

Слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва 26.01.2021 відносно ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою до 09.03.2021 (включно).

Слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва 25.02.2021 строк досудового розслідування у кримінальному проваджені подовжено до шести місяців, тобто до 09.06.2021.

Слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва 26.02.2021 відносно ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 26.04.2021 (включно).

При цьому зазначає, що ОСОБА_5 незаконно утримається в ІТТ ГУНП в м. Києві. Підозрюваний ОСОБА_5 має утримуватися під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», натомість останній вже тривалий час утримується в ІТТ ГУНП в м. Києві, тобто у місці, непристосованому для тримання осіб під вартою. Утримання підозрюваного ІТТ ГУНП в м. Києві захисник розцінює як тиск на підозрюваного, який направлений на примушування останнього надати покази проти самого себе та просить зобов`язати уповноважених осіб офісу Генерального прокурора та Головного слідчого управління Національної поліції України негайно вжити заходів для переведення ОСОБА_3 для подальшого тримання під вартою до Державної установи «Київський слідчий ізолятор»

Вивчивши зміст клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Так, у відповідності ст.206 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язки щодо захисту прав людини.

Приписами вказаної вище статті визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до частин 2-5 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. При цьому слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Водночас якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду».

Отже, ст. 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, наведені вище положення ст. 206 КПК мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів.

При цьому частиною другої статті 206 КПК України закріплені умови при наявності яких здійснюється з`ясування підстав позбавлення волі певної особи з її доставкою до слідчого судді, а саме: якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже, головним чинником має бути наявність обґрунтованої підозри вважати, що особа тримається під вартою без наявності судового рішення.

Між тим, заявник, звертаючись з клопотанням безпосередньо в тексті посилається на наявність ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва , якою до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.02.2021. В подальшому, строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою визначено до 26.04.2021 включно.

Дана ухвала є чинною, відомості про її скасування чи зміну у клопотанні не наведено.

Таким чином, оскільки, клопотання подано в порядку ст. 206 КПК України і відповідно слідчий суддя ухвалює рішення в межах процедури, яка передбачена кримінальним процесуальним законом.

За результатами вивчення клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , поданого в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконного утримання ОСОБА_3 під вартою, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність об`єктивних даних які б свідчили про наявність обґрунтованої підозри вважати, що останній утримується під вартою без правових підстав.

Так, згідно відповіді на запит суду, наданої ІТТ ГУНП у м. Києві від 23.03.2021 № 708/125/32/01-2021 ОСОБА_5 утримується на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 26.02.2021 та постанови старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування заходів безпеки, якою визначено утримання ОСОБА_3 в умовах ІТТ м. Києва.

Отже, наведене дає підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 утримується під вартою на підставі вмотивованих рішень суду про обрання запобіжного заходу, продовження строку тримання під вартою, тобто не є особою, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили чи не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для доставки ОСОБА_3 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Так, відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» (далі Закону) забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Згідно ч. 2 ст. 3 цього Закону рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону, безпека осіб, які перебувають в установах виконання покарань чи слідчих ізоляторах або у місцях із спеціальним режимом тримання, забезпечується заходами, зазначеними у статтях 8, 11, 15, 16 цього Закону, за винятками, що випливають з вимог режиму їх тримання. Додатково до них можуть застосовуватися також такі заходи: а) переведення до іншої установи виконання покарань чи слідчого ізолятора або в інше місце із спеціальним режимом тримання; б) окреме тримання.

При цьому, слідчий суддя наголошує на тому, що в даному випадку не перевіряє наявність приводів та підстав для застосування заходів безпеки до підозрюваного ОСОБА_3 , оскільки таке питання має вирішуватись слідчим суддею в окремому порядку, а саме при розгляді скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України.

Так, відповідно до п.6 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки.

Розгляд питання застосування заходів безпеки в порядку ст. 206 КПК не входить до компетенції слідчого судді.

Таким чином, слідчий суддя не вбачає правових підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про зобов`язання уповноважених осіб офісу Генерального прокурора та Головного слідчого управління Національної поліції України негайно вжити заходів для переведення ОСОБА_3 для подальшого тримання під вартою до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Керуючись ст.ст. 26, 206, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про зобов`язання уповноважених осіб офісу Генерального прокурора та Головного слідчого управління Національної поліції України негайно вжити заходів для переведення ОСОБА_3 для подальшого тримання під вартою до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1