Справа № 305/1274/21
Номер провадження 1-кс/305/262/21
УХВАЛА

23.07.2021. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , володільця майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого дізнавача СД Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке 22.07.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000183 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Старший дізнавач СВ Рахівського РВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000183 від 22 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 21.07.2021 о 10.00 годині на автодорозі національного значення Н09, сполученням «Мукачево-Рогатин-Львів», на ділянці дороги в с. Кваси по вул. Центральній Рахівського району Закарпатської області, працівниками поліції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, був зупинений автомобіль марки «OPEL» моделі «ASTRA 1.6 І», червоного кольору, номер кузова (шассі): НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який при перевірці пред`явив як користувач та власник документ, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу сері НОМЕР_2 на вказаний транспортний засіб, із явними ознаками підробки, зокрема в частині виготовлення його в кустарних умовах, тобто у шрифті та символах, які нанесені на бланк, не відповідають жодному зразку офіційної бази даних на території України, дублююча наклейка з ідентифікаційним номером кузова відсутня, ідентифікаційний номер кузова автомобіля має ознаки змінення в кустарних умовах. Крім того, в свідоцтві про реєстрацію вищевказаного автомобіля серії НОМЕР_2 зазначений вид палива бензин, а в наявності згідно бази даних вид палива дизель, що є підставою для переобладнання автомобіля без відповідних дозволів.

22 липня 2021 року вказане повідомлення було зареєстровано в Журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області за №1396, на підставі якого 22.07.2021, старшим дізнавачем СД Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області внесено відомості до ЄРДР №0000183 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

21 липня 2021 року у ході проведення огляду місця пригоди у відповідності до вимог ст.237 КПК України транспортний засіб автомобіль марки «OPEL» моделі «ASTRA 1.6 І», червоного кольору, номер кузова (шассі): НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію до нього серії НОМЕР_2 , з метою їх подальшого детального огляду та фіксації на них слідової інформації, а також проведення судових експертиз були вилучені та віддані на відповідальне зберігання, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу поміщене в камеру зберігання речових доказів Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, а автомобіль поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

Постановою старшого дізнавача від 22.07.2021 вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію до нього визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Дізнавач у клопотанні зазначає, що накладення арешту на майно, яке вилучено під час проведення процесуальних дій забезпечить збереження речових доказів та зможе запобігти ризикам його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а також надасть можливість органу досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального правопорушення, у розумні строки провести необхідні слідчі дії, з метою встановлення істини у даному кримінальному провадженні, та відповідно за наявності підстав, використати таке майно як доказ у кримінальному провадженні.

У зв`язку з наведеним, дізнавач просить з метою збереження речових доказів накласти арешт на автомобіль марки «OPEL» моделі «ASTRA 1.6 І», червоного кольору, номер кузова (шассі): НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію до нього серії НОМЕР_2 , яким користувався та володів ОСОБА_5 , у зв`язку із необхідністю проведення слідчих (розшукових) дій та призначення ряду необхідних судових експертиз.

Дізнавач ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав. Просив таке задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні подане дізнавачем клопотання підтримав та просив таке задовольнити з підстав, наведених у клопотанні.

Власник майна ОСОБА_5 своєї позиції щодо вирішення клопотання дізнавача у ході судового розгляду не висловив. Натомість ствердив, що не розуміє з яких причин працівники поліції вилучили його автомобіль та свідоцтво про реєстрацію автомобіля і він вже другий день намагається це з`ясувати.
Заслухавши пояснення дізнавача, прокурора та власника майна, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими дізнавач та прокурор обґрунтовують його доводи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна, не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Клопотання про арешт майна, відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Згідно витягу з кримінального провадження №0000183, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.290 КК України, внесені уповноваженою особою до ЄРДР 22 липня 2021 року. З витягу вбачається, що 21.07.2021, близько 10-ї години, в с. Кваси Рахівського району Закарпатської області, працівниками поліції був зупинений транспортний засіб автомобіль марки Опель Вектора із д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 , в якому внесені зміни в агрегати автомобіля.

Згідно протоколу огляду місця події від 21.07.2021 під час огляду вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . При цьому, у протоколі відсутні відомості про вилучення транспортного засобу, яким керував ОСОБА_5 та на який дізнавач просить накласти арешт.

Необхідно також відмітити, що згідно пояснень ОСОБА_5 , які надані ним 21.07.2021, він добровільно видав працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яким керував.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 транспортний засіб марки «OPEL» моделі «ASTRA» належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , АДРЕСА_2 .

Так, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, дізнавача чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Перша та найголовніша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання з боку органу влади у мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого абзацу надає право позбавляти власності лише «на умовах, передбачених законом», при цьому у другому абзаці визнається право держав здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" пункт 58).

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Однак зазначених вимог закону дізнавач, який вніс клопотання про арешт майна, не дотримався.

Так, накладаючи арешт на майно з підстав передбачених п.1, ч.2, ч.3 ст.170 КПК України, слідчий суддя не тільки має переконатися в тому, що майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, а й врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Оскільки винесення постанови про визначення майна речовим доказом, не може бути єдиною підставою, для арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зокрема, посилаючись у клопотанні, що майно відповідає критеріям зазначеним в ч.1 ст.98 КПК України та наявні правові підстави, передбачені п.1 ч.2 ст.170 КПК України для його арешту, дізнавач повинен був зібрати та зазначити у клопотанні достатні на даному етапі дізнання докази на підтвердження такого висновку. При цьому, дізнавач мав ретельно перевірити, чи зібрані органом досудового розслідування докази є достатньо вагомими для втручання у права ОСОБА_5 мирно володіти майном, з метою забезпечення кримінального провадження, в даному випадку накладення арешту на майно.

Однак, клопотання дізнавача у контексті мотивування необхідності накладення арешту на майно ОСОБА_5 є безпідставним та за своїм змістом містить лише формальне посилання на норми закону без підтвердження необхідними доказами та документами.

При цьому, у клопотанні дізнавач зазначає, що ОСОБА_5 пред`явив працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу сері НОМЕР_2 на автомобіль марки «OPEL» моделі «ASTRA», із явними ознаками підробки, зокрема в частині виготовлення його в кустарних умовах, тобто у шрифті та символах, які нанесені на бланк, не відповідають жодному зразку офіційної бази даних на території України. Також дізнавач зазначає, що дублююча наклейка з ідентифікаційним номером кузова в автомобілі відсутня, а ідентифікаційний номер кузова автомобіля має ознаки змінення в кустарних умовах.

Разом з тим, з витягу з ЄРДР, який долучено до матеріалів клопотання, вбачається, що 21.07.2021 близько 10-ї години в селі Кваси Рахівського району Закарпатської області працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_5 в якому внесено зміни в агрегати автомобіля.

Будь-яких відомостей, які б свідчили про те, що пред`явлене ОСОБА_5 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу має ознаки підробки, як про це зазначає дізнавач у клопотанні, у витягу з ЄРДР не міститься, отже, на думку слідчого судді, зазначене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Необхідно також відмітити, що у клопотанні дізнавачем зазначено про те, що у ході огляду місця події було вилучено автомобіль «OPEL» моделі «ASTRA». Разом з тим, згідно протоколу огляду місця події від 21.07.2021 зазначений автомобіль не вилучався, натомість під час досудового розслідування було вилучене лише свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

При цьому, як вбачається з копії пояснення ОСОБА_5 він добровільно видав працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

На думку слідчого судді, наведені розбіжності є суттєвими при вирішенні питання про можливість накладення арешту на майно.

Окрім цього, долучена до клопотання дізнавача постанова про визнання предметів речовими доказами від 22.07.2021 є необґрунтованою, оскільки за своїм змістом взагалі не містить даних на підтвердження того, що автомобіль марки «OPEL» моделі «ASTRA 1.6 І», червоного кольору, номер кузова (шассі): НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію до нього серії НОМЕР_2 відповідають критеріям ч.1 ст.98 КПК України, отже є формальною.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Однак дізнавач, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст.132 КПК України, на думку слідчого судді, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Вказане свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, на які посилається орган досудового розслідування.

За таких підстав слідчий суддя співставляючи фактичні обставини даного кримінального провадження з об`ємом порушених прав ОСОБА_5 та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання дізнавача про накладення арешту на майно.

На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст.2, 7, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого дізнавача СД Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке 22.07.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000183 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України - відмовити.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити, прокурору та надіслати особам, які були відсутні під час оголошення ухвали (згідно ч.7 ст.173 КПК України).
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1