Ухвала
Іменем України
19 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 443/939/20
провадження № 51-762 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 09 вересня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 січня 2021 року,
встановив:
Вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 09 вересня 2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 січня 2021 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
16 лютого 2021 рокудо Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на рішення суду першої та апеляційної інстанцій, у якій він ставив ставив питання про перевірку вказаних рішень у касаційному порядку.
Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2021 року касаційну скаргу захисника залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України.
Ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2021 року касаційну скаргу захисника повернуто у зв?язку із неусуненням її недоліків на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 18 лютого 2021 року.
26 березня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на рішення суду першої та апеляційної інстанцій аналогічного змісту, яка ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2021 року залишена без руху, оскільки захисник в обґрунтування невинуватості засудженого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, вказував на порушення порядку проведення досудового розслідування, однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, доказам у кримінальному провадженні просив дати іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що у розумінні ст. 433 КПК України не може бути предметом касаційного розгляду. При цьому захисник не зазначав, яких саме порушень допустилися суди першої та апеляційної інстанцій та не конкретизував, у чому саме ці порушення полягали. Крім того, захисник взагалі не вказував, в чому незаконність та необґрунтованість ухвали апеляційного суду, які конкретно порушення закону, в силу ст. 419 КПК України, на його думку, було допущено цим судом та які доводи його апеляційної скарги суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.
Також захиснику було роз`яснено, що усунути вказані недоліки необхідно шляхом подання нової касаційної скарги, яка б відповідала вимогам ст. 427 КПК України та у разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.
Копія ухвали була надіслана захиснику на адресу, вказану в його касаційній скарзі, та отримана ним, згідно розписки, 03 квітня 2021 року.
На адресу Верховного суду 15 квітня 2021 року надійшло повідомлення в одному екземплярі від захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , у якому він зазначає про суворість призначеного покарання засудженому, незаконність судових рішень через неповне дослідження обставин справи, порушення презумпції невинуватості та права на справедливий суд.
Однак всупереч ухвали Верховного Суду від 29 березня 2021 року, станом на 19 квітня 2021 року, захисник не подав виправленої касаційної скарги на виконання вимог вказаної ухвали, а подане повідомлення за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 427 КПК України, оскільки згідно вимог ч. ч. 4, 5 вказаної статті взагалі не містить вимог до суду касаційної інстанції з їх належним обгрунтуванням, а саме, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень.
Крім того, захисником взагалі не зазначено, в чому незаконність та необґрунтованість ухвали апеляційного суду, в силу ст. 419 КПК України, та які доводи його апеляційної скарги суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.
Крім того, захисником не дотримані вимоги ч. 6 ст. 427 КПК України, згідно якої до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Оскільки в установлений строк захисником не усунуто недоліки касаційної скарги на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 29 березня 2021 року, то його скарга підлягає поверненню.
Крім того, Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання нової касаційної скарги.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 09 вересня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 січня 2021 року, з усіма доданими до неї матеріалами, повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3