Справа №589/4189/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/825/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне заволодіння транспортним засобом
УХВАЛА
Іменем України

10 серпня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 589/4189/20 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16.03.2021, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Дніпропетровської області, мешканцю АДРЕСА_1 (зареєстрованого по АДРЕСА_2 ), раніше судимому

продовжений строк тримання під вартою з визначенням застави,

установила:

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК, а саме у таємному викраденні чужого майна вчиненого повторно у потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , таємному викраденні чужого майна вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в житло та інше приміщення у потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а також у повторному незаконному заволодінні т/з потерпілого ОСОБА_17 .

Зважаючи, що судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_9 в суді першої інстанції не завершений та прокурором подано клопотання про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою у зв`язку з тим, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу обвинуваченому, передбачені у п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, існують та не зменшилися.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16.03.2021 відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_18 у зміні запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання та продовжено строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 14.05.2021 включно з визначенням розміру застави в сумі 42040 грн. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що будь-яких даних про зменшення чи відсутності ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, та застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено.

До початку апеляційного розгляду від прокурора та обвинуваченого ОСОБА_9 надійшли письмові заяви про розгляд кримінального провадження у їх відсутність, а тому колегія суддів, враховуючи положення ст. 401, 405 КПК, вважає за можливе здійснювати розгляд кримінального провадження у відсутність сторін.

Відповідно ч. 2 ст. 331 КПК, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, а згідно ч. 4 ст. 199 (глава 18) КПК суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Зі змісту ст. ст. 177 КПК слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Постановивши ухвалу та продовживши строк тримання обвинуваченому ОСОБА_9 під вартою, суд першої інстанції виходив з того, що ризики враховані при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою і продовженні строку, не зменшились. При цьому судом враховано, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, серед яких є тяжкі злочини, передбачені ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК.

Судом також було враховано те, що ОСОБА_9 раніше судимий за скоєння умисних злочинів, зокрема проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, а також за умисний корисливий злочин. Звільнившись у 2018 році з місць позбавлення волі на даний час обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, в тому числі проти власності, не одружений, офіційно не працевлаштований, не має постійного місця проживання та сталих соціальних зв`язків, зареєстрований у Житомирській області, утриманців не має.

В той же час, з ухвали суду вбачається, що ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 нового злочину є цілком доведеним, з огляду на характеризуючи дані особи обвинуваченого, однак наявність інших ризиків в судовому засіданні не доведено.

З урахуванням вказаного і зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення вищевказаних ризиків.

Підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт колегія суддів не вбачає, оскільки беручи до уваги те, що ОСОБА_9 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, серед яких є тяжкі злочини, такий запобіжний захід, як домашній арешт, не зможе запобігти встановленим судом першої інстанції ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів бере до уваги відсутність в обвинуваченого постійного джерела доходів, те, що інкриміновані йому правопорушення були вчинені з корисливих мотивів, а тому перебуваючи на волі існують реальні ризики продовження обвинуваченим ОСОБА_9 своєї злочинної діяльності.

На підставі вище наведеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, оскільки постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, а тому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 404,405, 406, 407, 422-1 КПК України,

постановила:

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16.03.2021 про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4