Справа № 152/1046/19
Провадження №11-кп/801/635/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем: ОСОБА_5 ,
за участі: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 квітня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

В провадженні Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст. 115 КК України.

Прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 було подано письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , яке мотивовано тим, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких умисних корисливих злочинів та наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Суд знайшов обґрунтованими доводи прокурора, а тому ухвалою від 16 квітня 2021 року продовжив ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 14 червня 2021 року включно.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом порушені права обвинуваченого, закріплені у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, його право на свободу, не було вислухано його думку з приводу клопотання прокурора.

Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , який не наполягаючи на виклику свого підзахисного, підтримав апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти її задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги, а також надані судом першої інстанції копію клопотання прокурора та копію ухвали суду від 16.04.2021, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає.

Нормами ч.2 ст. 331 КПК України визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжких кримінальних правопорушень та у разі доведення його вини йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі до 15 років або довічне позбавлення волі, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зникли та виправдовують продовження обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, існують ризики переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконного впливу на потерпілу та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень.

При цьому у низці рішень Європейського суду з прав людини, а саме, у справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, наголошено, що тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 квітня 2021 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4