Провадження № 11-кп/4823/10/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження, зареєстрованих в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12.018.270.010.004.323, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, прокурора на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 червня 2019 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 186 КК України,

з участю прокурорів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в:

Вироком місцевого суду ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн. 00 коп.;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років 10 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 4 років 10 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_9 визнано невинуватим та виправдано в пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України за епізодом відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_14 за недоведеності в його діянні даного складу злочину.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 у виді тримання під вартою залишено без змін, до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_9 постановлено обчислювати з 22 серпня 2018 року, тобто з дня фактичного затримання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 залишено без розгляду.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 - задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_13 - 11 500 (одинадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. на відшкодування майнової шкоди та 10 000 (десять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_15 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. на відшкодування майнової шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_16 - 7230 (сім тисяч двісті тридцять) грн. 00 коп. на відшкодування майнової шкоди.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.08.2018, - скасовано.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

В апеляційних скаргах обвинувачений та його захисник, які за своїм змістом дублюють одна одну, просять вирок місцевого суду скасувати в частині пограбування потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_13 за недоведеності в діяннях ОСОБА_9 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України. Щодо інкримінування судом першої інстанції ОСОБА_9 вчинення злочинів відносно ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , то висновки викладені у вироку суду не відповідають дійсним обставинам справи. Зокрема, призначаючи покарання ОСОБА_9 за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 186 КК України суд першої інстанції не врахував, що потерпілим ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 не частково, а у повному обсязі було відшкодовано майнову та моральну шкоду. При цьому, останні не наполягали на такій мірі покарання як позбавленні волі і просили суд у своїх заявах суворо не карати. Стосовно доведеності, на думку суду першої інстанції, вчинення ОСОБА_9 пограбувань ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , то з такою позицією суду не можна погодитися, зважаючи на ряд обставин та покази свідків, які спростовують вину ОСОБА_9 у вчиненні вищевказаних злочинів. Зокрема, роздруківка трафіку телефонних з`єднань належна обвинуваченому ОСОБА_9 сім-карта мобільного оператора «lifecell» НОМЕР_1 працювала 09.08.2018 року о 20.08 год. у районі проспекту Миру, 49, у м. Чернігові, а починаючи з 20.49 год. працювала по вул. Толстого, с. Бакланова Муравійка, вул. Енергетиків, вул. Дачна, с. Іванівка, с. Снов`янка та смт. Куликівка. У свою чергу, за листом начальника станції «Чернігів» електричка з м. Чернігова відправилася зі станції «Чернігів» о 20.36 год., а прибула до ст. смт. Куликівка о 21.20 год. Крім того, за трафіком телефонних

з`єднань ОСОБА_9 фактично у час вчинення нападу на ОСОБА_16 , тобто 09.08.2018 року о 20.45 год. взагалі перебував у іншому місці м. Чернігова. Навіть, якщо прийняти до уваги відправлення електрички із залізничного вокзалу м. Чернігова о 20.36 год. та зважаючи на те, що до будинку АДРЕСА_2 , біля якого було вчинено пограбування ОСОБА_16 йти близько 800 метрів (це близько 10 хвилин), а телефон ОСОБА_9 запрацював о 20.49 год. у районі АДРЕСА_3 , на Червоній площі, то ці обставини взагалі виключають причетність ОСОБА_9 до пограбування як ОСОБА_16 так і ОСОБА_13 .. Посилання суду першої інстанції на те, що мобільним телефоном обвинуваченого 09.08.2018 року у час пограбування ОСОБА_16 та ОСОБА_13 могла користуватися інша особа є лише припущенням суду і відсутністю будь-яких доказів з даного приводу. Крім того, роздруківка трафіку телефонних з`єднань свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_9 після 21.00 год. значний час спілкувався із своїми батьками по мобільному телефону, що також спростовує версію суду першої інстанції щодо причетності ОСОБА_9 до пограбування ОСОБА_16 та ОСОБА_13 оскільки стороння особа не може тривалий час спілкуватися з батьками обвинуваченого ОСОБА_9 по його ж мобільному телефону, не викликаючи будь-яких підозр у останніх. Протиріччя у показах свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 з трафіком телефонних з`єднань в частині того, що обвинувачений ОСОБА_9 09.08.2018 року вже о 21.20 год. був вдома фактично не являється протиріччям, оскільки свідки у своїх показах зазначали, що ОСОБА_9 приблизно у цей час вже був вдома у смт. Куликівка. В частині посилання суду першої інстанції на покази потерпілої ОСОБА_13 щодо впізнання ОСОБА_9 як нападника по татуюванню на його правому передпліччі, то ця обставина не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки потерпіла чітко не вказала, яке саме було татуювання та якої форми воно було на руці нападника. Наявність татуювання на руці ОСОБА_9 ще не свідчить про його причетність до нападу на ОСОБА_13 ..

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок місцевого скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і ухвалити новий вирок за ч.ч. 1, 2 ст. 186 КК України, яким визнати його винуватим за всіма епізодами злочинної діяльності за ч.ч. 1, 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді:

- за ч 1 ст. 186 КК України - 2 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України - 6 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань остаточно призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без змін. Також просить викликати та допитати у судовому засіданні потерпілу ОСОБА_14 , дослідити матеріали кримінального провадження, зокрема протокол впізнання за фотознімками від 29.08.2018 року та огляду речей від 27.09.2018 року за участю потерпілої ОСОБА_14 , трафік телефонних з`єднань за період з 19.08.18 по 20.08.18 р.р.. Вказує, суд визнав ОСОБА_9 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу злочину, мотивуючи своє рішення тим, що стороною обвинувачення не надано належних і допустимих доказів, якими б було підтверджено факт відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_14 .. Вважає, що рішення суду в цій частині не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, а також призначене ОСОБА_9 покарання не відповідає тяжкості вчинюваних злочинів та за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість. Так, допитана в суді потерпіла ОСОБА_14 показала, що 22.08.2018 року, близько 01:43 год. у неї було відкрито викрадено золотий ланцюжок, вона впізнала обвинуваченого як нападника, вказала, що це був саме він, поза розумним сумнівом. Покази потерпілої підтверджуються показами свідка ОСОБА_29 щодо часу та події скоєння злочину. Крім того, в суді досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_14 , яка ще під час досудового розслідування впевнено впізнала ОСОБА_9 як нападника і вказала на нього під час проведення слідчої дії. А отже висновки суду щодо суперечності у показах ОСОБА_14 є невірними. Невірними є і висновки суду щодо недопустимості як доказу протоколу огляду речей від 27.09.2018 року. Так, під час вказаної слідчої дії оглянуто речі, які вилучені в обвинуваченого. В даному випадку не проводилось впізнання речей, у зв`язку з чим посилання суду на положення ст. 229 КПК України є недоречними. Згідно ч. 3 ст. 237 КПК України, для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, а з метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань - спеціаліст. Закон не вимагає обов`язкової присутності понятих під час проведення огляду. Вказаний вище протокол засвідчує той факт, що потерпіла ОСОБА_14 була присутня під час огляду речей обвинуваченого, у ході якого підтвердила, що саме у оглянутому одязі та взутті ОСОБА_9 здійснив злочин відносно неї. В даному випадку слідчим не проводилось впізнання речей і цілком зрозуміло, що речі пред`являлися в одному екземплярі. Допитані в суді свідки захисту ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 вказали, що 22.08.2018 року, приблизно, з 20:30 год. до 02:00 год. ОСОБА_9 перебував разом з ними у бані в смт. Куликівка. Однак, покази цих свідків різняться між собою, не відповідають фактичним даним, встановленим у суді, мають ряд розбіжностей стосовно одягу обвинуваченого, у якому він був, часу зустрічі, а також моменту виходу з бані. Зокрема, ОСОБА_32 повідомив, що з бані вони вийшли о першій годині ночі, інші повідомили, що на півгодини пізніше. Також, різняться і покази в частині дороги до дому іменинника, зокрема, ОСОБА_32 вказав, що йшли вони приблизно 5-10 хвилин, інші зазначали, що дорога складала більше півгодини. При цьому, свідки вказували, що телефона у ОСОБА_9 взагалі не було. Однак, згідно даних роздруківок по абонентському номеру ОСОБА_9 19.08.2018 року, о 20:29 год., на його сім-картку мобільного оператора «lifecell» надходить дзвінок зі стаціонарного номеру, що зареєстрований по смт. Куликівка, розмова триває 15 хвилин, вказана операція зафіксована на території смт. Куликівка. За показами свідків на цей час вони вже зустрілись з ОСОБА_9 та перебували у бані. Проте, жоден з них не вказав, що обвинувачений досить тривалий час розмовляв по телефону. У подальшому абонентський номер, що належить обвинуваченому, до 02:00 год. взагалі не співпрацював з жодним оператором. А з 02:00 год. лише приймає вхідні смс, тобто жодних активних дій абонентський номер ОСОБА_9 не здійснює, що вказує на те, що телефон міг взагалі не перебувати у власника. Трафік телефонних з`єднань не підтверджує покази свідків. А отже, ОСОБА_9 у період вчинення злочину міг знаходитись у м. Чернігові та вчинити кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_34 .. До показів свідків в цій частині необхідно ставитись критично, оскільки вони направлені на допомогу обвинуваченому уникнути покарання за скоєне. Аналізуючи повністю весь комплекс доказів, досліджений у суді та співставляючи факти, можна прийти до висновку, що вина ОСОБА_9 в суді доведена в повному обсязі. Судом залишено поза увагою найголовніше, те, що ОСОБА_9 лише упродовж червня-серпня 2018 року вчинено 14 епізодів зухвалих пограбувань відносно жінок похилого віку - вчинено злочини середньої тяжкості та тяжкі, що посягають на право приватної власності, яке відповідно до ст. 41 Конституції України є непорушним. Вказана норма гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений такого права. У ході судового розгляду всі потерпілі зазначали, що їм завдано не лише матеріальну, а й моральну шкоду. Кожна з них зазначила, що після вчинення злочину було лячно навіть виходити на вулицю, отримані психологічні травми залишили в них постійне відчуття незахищеності. Під час допиту всі потерпілі вказали про необхідність призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі. Обвинувачений, вчинивши одне кримінальне правопорушення, не зупинився у своїй злочинній діяльності та продовжував скоювати тяжкі злочини. Маючи загальну середню освіту, місце для проживання та відсутність будь-яких захворювань, він не влаштувався на роботу, а вирішив стати на злочинний шлях. Зауважує, що з потерпілими розраховувались батьки ОСОБА_9 , оскільки останній не має жодних заощаджень, всі кошти, отримані у результаті вчинення злочинів, він витратив на власні потреби.

На апеляційну скаргу прокурора від обвинуваченого надійшло заперечення, в якому він просить залишити її без задоволення, а вирок місцевого суду без змін.

На апеляційну скаргу захисника від потерпілої ОСОБА_13 надійшло заперечення, в якому вона просить залишити вирок місцевого суду без змін.

Як встановив доведеним суд І інстанції, 15 червня 2018 року, близько 15 год. 30 хв., ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_4 , шляхом ривку з шиї ОСОБА_19 , відкрито заволодів її золотим ланцюжком 585 проби, вагою 8 г, вартістю 5047 грн. 12 коп., золотим хрестиком 585 проби, вагою 2 г, вартістю 1261 грн. 78 коп., золотим кулоном 585 проби, вагою 3 г, вартістю 1892 грн. 67 коп., а всього відкрито викрав майна на загальну суму 8201 грн. 57 коп., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

2. Після цього, 18 червня 2018 року, близько 17 год. 30 хв., ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, знаходячись у під`їзді будинку АДРЕСА_5 , шляхом ривку з шиї ОСОБА_20 , відкрито заволодів її золотим ланцюжком 585 проби, вагою 4,4 г., вартістю 2774 грн. 11 коп., золотим хрестиком 585 проби, вагою 2,2 г, вартістю 1387 грн. 50 коп., а всього відкрито викрав майна на загальну суму 4161 грн.61 коп., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

3. Надалі, 26 липня 2018, близько 16 год. 09 хв., ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, знаходячись біля будинку АДРЕСА_6 , шляхом ривку з шиї ОСОБА_21 , відкрито заволодів її золотим хрестиком, 585 проби, вагою 1,5 г., вартістю 906 грн., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

4. Потім, 26 липня 2018 року, близько 16 год. 50 хв., ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , шляхом ривку з шиї ОСОБА_24 , відкрито заволодів її золотим ланцюжком, 585 проби, вагою 7,67 г, вартістю 4632 грн. 68 коп., золотим хрестиком, 585 проби, вагою 1,35 г, вартістю 815 грн. 40 коп., а всього відкрито викрав майна на загальну суму 5448 грн. 08 коп., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

5. Окрім того, 28 липня 2018 року, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_7 , шляхом ривку з шиї ОСОБА_22 , відкрито заволодів її золотим ланцюжком, 585 проби, вагою 2,5 г, вартістю 1508 грн. 68 коп., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

6. Також, 04 серпня 2018 року, близько 15 год. 10 хв., ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, знаходячись біля будинку № 13, по вул. П`ятницька, м. Чернігів, шляхом ривку з шиї ОСОБА_25 , відкрито заволодів її золотим кулоном, 585 проби, вагою 3,93 г., вартістю 2382 грн. 68 коп., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

7. Після того, 06 серпня 2018 року, близько 12 год. 40 хв., ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, знаходячись біля будинку АДРЕСА_8 , шляхом ривку з шиї ОСОБА_26 , відкрито заволодів її золотим ланцюжком, 585 проби, вагою 5,42 г., вартістю 3269 грн.16 коп., золотим хрестиком, 585 проби, вагою, 0,94 г., вартістю 566 грн. 97 коп., а всього відкрито викрав майна на загальну суму 3836 грн. 13 коп., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

8. Пізніше, 06 серпня 2018 року, близько 16 год. 49 хв., ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, знаходячись біля приміщення ТОВ «Десна Аква Спорт», по просп. Перемоги, 34, м. Чернігів, шляхом ривку з шиї ОСОБА_15 , відкрито заволодів її золотим ланцюжком 585 проби, вагою 8,16 г., вартістю 4921 грн. 78 коп., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

9. Потім, 08 серпня 2018 року, близько 15 год. 40 хв., ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, знаходячись неподалік будинку № 83, по вулиці Мстиславській, м. Чернігів, шляхом ривку з шиї ОСОБА_23 , відкрито заволодів її золотим ланцюжком 585 проби, вагою 7,73 г., вартістю 4679 грн. 74 коп., золотим кулоном 585 проби, вагою 1,72 г, вартістю 1041 грн. 29 коп., а всього відкрито викрав майна на загальну суму 5721 грн. 03 коп., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

10. Після цього, 09 серпня 2018 року, близько 20 год. 30 хв., ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, знаходячись біля будинку № 2-Б, по вул. Жабинського, м. Чернігів, шляхом ривку з шиї ОСОБА_16 , відкрито заволодів її золотим ланцюжком, 585 проби, вагою 10 г., вартістю 6025 грн. 50 коп., золотим кулоном, 585 проби, вагою, 2 г, вартістю 1205 грн. 10 коп., а всього відкрито викрав майна на загальну суму 7230 грн. 60 коп., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

11. Надалі, 09 серпня 2018 року, близько 22 год. 20 хв., ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, знаходячись біля будинку АДРЕСА_9 , із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, шляхом ривку з шиї ОСОБА_13 , внаслідок якого потерпіла отримала тілесні ушкодження у виді саден підборіддя та шиї, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 501 від 14.09.2018 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, відкрито заволодів її золотим ланцюжком, 585 проби, вагою 11,4 г., вартістю 6869 грн. 07 коп., золотим хрестиком, 585 проби, вагою, 3,4 г., вартістю 2048 грн.67 коп., а всього відкрито викрав майна на загальну суму 8917 грн. 74 коп., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

12. Також, 22 серпня 2018 року, близько 14 год. 30 хв., ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, знаходячись біля під`їзду будинку АДРЕСА_10 , шляхом ривку з шиї ОСОБА_17 , відкрито заволодів її золотим ланцюжком, 585 проби, вагою 2 г, вартістю 1219 грн. 98 коп., золотим хрестиком, 585 проби, вагою 2 г, вартістю 1219 грн. 98 коп., а всього відкрито викрав майна на загальну суму 2439,96 грн., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

13. Після того, 22 серпня 2018 року, близько 18 год. 39 хв., ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, знаходячись біля під`їзду будинку АДРЕСА_11 , із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, шляхом ривку з шиї ОСОБА_18 , внаслідок якого потерпіла отримала тілесні ушкодження у виді саден та синців м`яких тканин шиї, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 488 від 10.09.2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, відкрито заволодів її золотим ланцюжком, 585 проби, вагою 5,31 гр., вартістю 4500 грн., золотим хрестиком, 585 проби, вагою 1 г, вартістю 1000 грн., золотим кулоном із зображенням Божої матері з немовлям, 585 проби, вагою 1 г, вартістю 1556 грн. 27 коп., а всього відкрито викрав майна на загальну суму 7056 грн. 27 коп., чим заподіяв ОСОБА_18 матеріальну шкоду на вказану суму.

14.Також, органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна, що належить потерпілій ОСОБА_14 , повторно, вчиненому за наступних обставин: 20 серпня 2018 року, близько 01 год. 43 хв., ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_12 , шляхом ривку з шиї ОСОБА_14 , відкрито заволодів її золотим ланцюжком 585 проби, вагою 9,8 г., вартістю 5930 грн. 47 коп., золотим кулоном 585 проби, вагою 3 г, вартістю 1815 грн. 45 коп., а всього відкрито викрав майна на загальну суму 7745 грн. 92 коп., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України визнав частково, зазначивши, що за епізодами відкритого викрадення майна потерпілих: ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 свою вину визнає повністю, всі обставини щодо часу, місця способу та вартості викрадення майна за цими епізодами в обвинувальному акті описані правильно і він їх не оспорює; за епізодами відкритого викрадення майна потерпілих: ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 свою вину повністю не визнає, заперечивши свою присутність на місці вчинення цих злочинів.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає що вони не підлягають задоволенню.

З матеріалів кримінального провадження видно, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_9 правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч.ч. 1, 2 ст. 186 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, 09 серпня 2018 року, ОСОБА_9 здійснив два пограбування поспіль. Свідок сторони захисту ОСОБА_27 , яка є бабусею обвинуваченого ОСОБА_9 , дала покази в судовому засіданні, згідно з якими, десь о 20 годині, її онук ОСОБА_9 перебував вдома. Сусідка ОСОБА_35 також дала покази згідно з якими вона бачила ОСОБА_9 та ще одного чоловіка близько 21 год. 00 хв. біля дому батьків ОСОБА_9 .. Свідок сторони захисту ОСОБА_28 , який є його другом, прийшов до нього додому 09 серпня 2018 року близько 21 год. 00 хв..

Сторона захисту також приводить як доказ роздруківку трафіку телефонних з`єднань за сім-картою мобільного оператора Lifecell НОМЕР_1 , що належала обвинуваченому ОСОБА_9 .. Згідно з ними телефон з цією сім-карткою перебував:

- 09.08.2018, о 20.08 у районі проспекту Миру, 49, м. Чернігова:

- 09.08.2018, о 20.49 у районі проспекту Миру, 23, м Чернігова;

- 09.08.2018, з 22.02 у смт. Куликівка. Згідно показів свідків сторони захисту ОСОБА_9 перебував 09.08.2018 у смт. Куликівка, приблизно з 20 год. 00 хв., в той час як згідно трафіку телефонних з`єднань це не є можливим. Крім того, під час затримання ОСОБА_9 в останнього було вилучено мобільний телефон марки Айфон, номер сим-карти в якому не збігається з номером телефону, який надав ОСОБА_9 суду для перевірки трафіку телефонних з`єднань.

Також, згідно трафіку вказано, що після 21 год. 00 хв., 09.08.2018, невідомо хто спілкувався телефоном з батьками обвинуваченого ОСОБА_9 .. Але в показах свідка ОСОБА_28 було сказано, що вони пили каву та спілкувались з обвинуваченим. Свідок ОСОБА_28 не зауважив, що обвинувачений ОСОБА_9 тривалий час спілкувався телефоном. Факт тривалого спілкування не міг залишитися поза увагою свідка.

Враховуючи вищевикладене, покази свідків сторони захисту за подіями 09.08.2018 і трафіком телефонних з`єднань протирічать одне одному та не можуть буди розглянуті судом як правдиві. Крім того, на прохання ОСОБА_13 пояснити як людина за твердженнями свідків та трафіком телефонних з`єднань може перебувати одночасно у двох місцях, пояснень від сторони захисту та самого обвинуваченого не отримала. Сам обвинувачений ОСОБА_9 щодо подій 09.08.2018 надати пояснень не може, тому що нічого не пам`ятає.

У відповідності до матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_9 за двома епізодами пограбування, що вчинив 09.08.2018 був однаково одягнений. За цими двома епізодами його впізнають як нападника потерпіла ОСОБА_16 , свідок яка була під час скоєння нападу на неї, потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_36 ..

Крім того, ще 09.08.2018, потерпіла ОСОБА_13 зауважила працівникам поліції, що нападник має татуювання на правому передпліччі. На яке вона звернула увагу ще у маршрутці № 26, коли поверталась додому. Також коли нападник ОСОБА_9 кинув її на землю та правою рукою намагався зірвати з неї золотий ланцюжок з золотим хрестиком, вона побачила вже знайоме татуювання, яке вона бачила декілька хвилин назад у маршрутці. У судовому засіданні місцевого суду вказала, що татуювання не різнокольорове, синього забарвлення, чітко вказала на його розташування на правому передпліччі обвинуваченого ОСОБА_9 , пояснивши що саме зображено як татуювання.

Аналізуючи наведене, висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні зазначених у вироку діянь відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, а саме у вчиненні йому інкримінованих кримінальних правопорушень відносно потерпілих: ОСОБА_15 ; ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_19 ; ОСОБА_20 ; ОСОБА_21 ; ОСОБА_22 ; ОСОБА_23 ; ОСОБА_24 ; ОСОБА_25 ; ОСОБА_26 ; ОСОБА_16 та ОСОБА_13 ..

За епізодами відкритого викрадення майна потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , які повністю не визнаються обвинуваченим ОСОБА_9 , стороною обвинувачення надані достатні та допустимі і досліджені в судовому засіданні місцевого суду докази, яким надано вірну оцінку і які спростовують доводи обвинуваченого.

Відносно виправдання ОСОБА_9 в пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 186 КК України за епізодом відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_14 за недоведеності в його діянні даного складу злочину, то місцевий суд проаналізував наявні докази і належним чином обґрунтував це своє рішення у вироку.

Зокрема, згідно трафіка телефонних з`єднань вбачається, що з 19.08.2018 16:13 год. по 20.08.2018 02:00 год. сім- карта мобільного оператора «lifecell» НОМЕР_1 , якою користувався обвинувачений ОСОБА_9 , працювала в зоні дії базової станції смт Куликівка, Куликівського району Чернігівської області.

Факт перебування обвинуваченого у зазначений час в смт Куликівка підтвердили і допитані судом свідки.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд визнав: щире каяття (критичне ставлення до вчиненого, висловлення жалю з приводу вчиненого, прохання пробачення у потерпілих); активне сприяння у розкритті 11 епізодів вчинених кримінальних правопорушень; часткове відшкодування завданої шкоди потерпілим; молодий вік обвинуваченого та врахував при призначенні покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд вірно визнав вчинення злочинів щодо осіб похилого віку.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_9 , місцевий суд в повній мірі врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, обставини, при яких їх скоєно, кількість епізодів. Обвинувачений, вчинивши одне кримінальне правопорушення, не зупинився у своїй злочинній діяльності та продовжував скоювати тяжкі кримінальні правопорушення. Маючи загальну середню освіту, місце для проживання та відсутність будь-яких захворювань, він не влаштувався на роботу, а вирішив стати на злочинний шлях. Всі наявні позитивні характеристики ОСОБА_9 (грамоти, відзнаки і ін.) жодним чином не применшують його відповідальність.

Отже покарання, яке призначено обвинуваченому ОСОБА_9 відповідає характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого ним, даним, що характеризують його особу і є достатнім та справедливим, тому підстав для скасування чи зміни вироку місцевого суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 417, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого та його захисника залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 червня 2019 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4