Справа № 372/3574/19
Провадження № 1-кс-68/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю потерпілої ОСОБА_3 ,
представниці потерпілої ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

02.02.2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою, в якій вказує на те, що слідчим СВ Обухівського ВП ГУНП в Київській області була винесена постанова про закриття кримінального провадження, яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2020 року за № 0000631. Про існування оскаржуваної постанови від 02.11.2020 року стало відомо, лише 26.01.2021 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а тому строк оскарження даної постанови не пропущено. Посилаючись на неналежне проведення досудового розслідування, невиконання необхідних слідчих дій, неповноту досудового розслідування просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Обухівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 02.11.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000631, яке внесено до ЄРДР 24.01.2019 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Потерпіла ОСОБА_3 та представник потерпілої ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги своєї скарги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в скарзі.
Слідчий, та прокурор в судове засідання не з`явились, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Суд перевіривши та дослідивши подані письмові докази, приймає до уваги наступне.
Відповідно од п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Під час розгляду скарги встановлено наступні обставини.
Потерпіла ОСОБА_3 , звернулася до суду із скаргою, в якій вказує на те, що старшим слідчим СВ Обухівського ВП ГУНП в Київській області була винесена постанова про закриття кримінального провадження, яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2019 року за № 0000631.
Посилаючись на неналежне проведення досудового розслідування, невиконання необхідних слідчих дій, неповноту досудового розслідування просила скасувати постанову старшого слідчого СВ Обухівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 02.11.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000631, яке внесено до ЄРДР 24.01.2019 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
02.11.2020 року старшим слідчим СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000631 від 24.01.2019 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відповідно до вказаної постанови кримінальне провадження закрито, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.
При цьому із оскаржуваної постанови не вбачається проведення у кримінальному провадженні всіх необхідних слідчих дій, тому висновки слідчого не ґрунтуються на сукупності відомостей, які могли б бути ним отримані внаслідок виконання процесуальних дій в межах досудового розслідування. Слід погодитись із доводами скарги про те, що слідчим не вжито усіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування. З наданих слідчому судді матеріалів не вбачається переконливих відомостей про виконання слідчим вказівок процесуального керівника, наданих в порядку п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України. Також слід погодитись із доводами скарги про помилковий розрахунок строку проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000631, оскільки злочин, який розслідується у межах цього кримінального провадження відноситься до тяжких злочинів, відтак строк досудового розслідування станом на час винесення оскаржуваної постанови не закінчився. Слідчим не було проведено достатньо заходів для встановлення об`єктивної істини у справі. Інші доводи скарги не є такими, що вказують на незаконність оскаржуваної постанови.
Окрім того, під час розгляду справи виявлено невідповідність і протирічливість висновків слідчого, які також вказують на необґрунтованість і безпідставність оскаржуваної постанови.
Так, у постанові про закриття кримінального провадження відсутні відомості про будь-які слідчі дії, внаслідок яких слідчий дійшов висновку про доведеність зазначених у постанові фактичних обставин. Поряд із тим, слідчий фактично у стверджувальній формі у процесуальному документі, складеному за наслідками досудового розслідування, вдався до цитування повідомлених потерпілою відомостей, однак не вказав, якими саме доказами підтверджено відповідні обставини, як перевірялась така інформація та яким чином він дійшов до таких висновків. Текст постанови не містить вмотивувань слідчого про співвіднесення фактично встановлених ним обставин із даними, отриманими під час досудового розслідування в результаті слідчих чи розшукових дій.
Зокрема, у постанові слідчий вказав, що встановлено факт підробки медичної картки, поданої ОСОБА_6 до Обухівського районного суду Київської області в межах розгляду цивільної справи у цивільному спорі із потерпілою ОСОБА_3 . Однак, як вбачається із поданих скаржницею доказів, призначена слідчим експертиза давності документа у кримінальному провадженні не була проведена. З поданих слідчому судді доказів та зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається відомостей про допит ОСОБА_6 чи будь-яких інших осіб у межах кримінального провадження, а також відомостей про наявність інших здобутих в порядку КПК України доказів на підтвердження подібних висновків слідчого. Аналогічно безпідставними є твердження слідчого щодо багаторазових перетинів ОСОБА_6 державного кордону, ведення нею активного способу життя, вступу у спадщину, невідповідність поведінковим характеристикам діагностованого захворювання тощо, оскільки судова психіатрична експертиза у межах кримінального провадження не проводилась, інші слідчі дії, за результатами яких було б підтверджено відповідні обставини, не здійснювались.
Оскаржувана постанова також містить такий висновок слідчого: «Наслідками злочину стали, в тому числі, 21.03.2019 р. проникнення до житла ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , примусове виселення та крадіжка (незаконне переміщення) усіх речей ОСОБА_3 та речей ОСОБА_4 ». Таким чином, слідчим у стверджувальній формі вказується про вчинення інших злочинів, розслідування яких не охоплюється межами досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні. Відомостей про наявність інших кримінальних проваджень, наявність судових рішень з приводу вказаних обставин в наданих слідчому судді матеріалах немає. ОСОБА_4 потерпілою у цьому кримінальному провадженні не визнавалась.
Натомість у оскаржуваній постанові слідчий фактично вдався до переоцінки доказів, яким надано належну правову оцінку в чинному судовому рішенні у межах розгляду цивільної справи № 372/2028/16-ц, яке станом на час розгляду цієї скарги слідчим суддею набрало законної сили. Слідчий прийшов до протилежних висновків щодо фактичних обставин цивільного спору, вирішеного судом в межах цивільного судочинства, однак належно не вмотивував свої висновки та не вказав на докази, які здобуті в межах досудового розслідування та які б підтверджували достовірність відповідних тверджень. Також слідчим невмотивовано вказується, що внаслідок використання з ознаками підробки було винесено судові рішення у вказаній вище цивільній справі.
Відповідно до ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Відповідно до ст.1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ч.ч.3,4 ст.6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні утримуватися від заяв та дій, що можуть підірвати незалежність судової влади.

Згідно ч.ч.2,7 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови слідчий вийшов за межі своїх повноважень, а висновки слідчого виходять за межі досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Вказані обставини свідчать про очевидну протиправність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, допущені слідчим істотні порушення кримінального процесуального законодавства, що має наслідком скасування постанови у судовому порядку.

В судовому засіданні не доведено наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження, не подано переконливих доказів, які б підтверджували висновки слідчого в оскаржуваній постанові.

Поряд з тим, заслуговують на увагу не спростовані під час судового розгляду доводи скарги щодо неповноти проведення необхідних слідчих дій, неналежної перевірки відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, інших визначених скаргою відомостей, що в даному випадку є об`єктивно необхідним для встановлення фактичних обставин справи.
Вважаю, що під час розгляду скарги встановлено, що висновки слідчого не узгоджуються із мотивувальною частиною оскаржуваної постанови, не проведено всіх необхідних слідчих дій для встановлення об`єктивної істини, тому висновки слідчого є передчасними і не ґрунтуються на зібраних в межах досудового розслідування доказах.
Слідчий суддя з`ясувавши всі обставини справи на підставі доданих до скарги додатків, прийшов до переконання про те, що неповно проведена досудова перевірка, не з`ясовані об`єктивно всі обставини даного кримінального проступку, що суперечить принципу повного та об`єктивного розгляду даного кримінального провадження, а прийняте слідчим рішення не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.
Відповідно до п. п.10, 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження показань, речей і документів.
Вирішуючи вимоги скарги на засадах диспозитивності кримінального судочинства, вважаю, що доводи скарги про необґрунтованість постанови слідчого знайшли підтвердження під час розгляду, доведені сукупністю досліджених доказів, є переконливими, тому постанову слід скасувати.
Причини несвоєчасного звернення до суду із скаргою є поважними, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні докази своєчасного вручення копії оскаржуваної постанови.
За таких обставин, скаргу слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.
Постанову старшого слідчого слідчого відділення Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 від 02 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000631 від 24.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, скасувати та направити матеріали кримінального провадження для подальшого проведення досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1