Справа № 953/5240/21
н/п 1-кс/953/2730/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 11.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
23.03.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 11.03.2021 року, про арештна автомобіля HYUNDAI ELANTRA, р.в. НОМЕР_1 .в., код - НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_3 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , авто належить ОСОБА_4 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , контактний номер телефону НОМЕР_5 ), ключі від транспортного засобу, шляхом заборони розпорядження та відчуження вказаного майна. Передати на відповідальне зберігання арештоване майно - HYUNDAI ELANTRA, р.в. 2013 р.в., код - НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_3 , потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1
В обґрунтування клопотання зазначає, що 10.03.2021 ХРУП №1 надійшла заява від ОСОБА_5 щодо вчинення невстановленими особами шахрайських дій, що завдало шкоді у великих розмірах.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що у січні 2020 року він придбав автомобіль FORD FUSION, 2014 року випуску, седан - В, колір - сірий, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_6 , д.н. НОМЕР_7 , для особистого користування, автомобіль замовляв з США, який в подальшому здав в оренду чоловіку на ім`я ОСОБА_6 , який запропонував потерпілому виписати на нього довіреність для представництва інтересів в органах поліції і т.д. 01.04.2020 потерпілий виписав довіреність на ім`я ОСОБА_7 на право представляти інтереси власника, але без права передоручення повноважень третім особам, забороною виїзду за кордон і на тимчасово - окуповані території, терміном на 2 роки. Також, приблизно влітку 2020 ОСОБА_6 зайняв у потерпілого гроші в сумі 1000 доларів на певний час, борг віддавав насилу, починалися конфлікти.
В середині осені потерпілий отримав з США ще один автомобіль HYUNDAI ELANTRA, рік випуску 2013, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1 797, Тип ЛЕГКОВИЙ - ЗАГАЛЬНИЙ / CAR - GENERAL СЕДАН - В, реєстраційний номер НОМЕР_8 , чорного кольору. ОСОБА_8 запропонували взяти у потерпілого її в оренду. Потерпілий 14.12.2020 виписав довіреність на користування автомобілем HYUNDAI ELANTRA на ОСОБА_9 на право представляти інтереси, але без права передоручення повноважень третім особам, забороною виїзду за кордон і на тимчасово - окуповані території, терміном на 2 роки, без права зняття з реєстрації. Крім того потерпілий зайняв ОСОБА_9 10,000 гривень та 2500,00 грн. В лютому 2021 року потерпілий дізнався, що на ньому немає зареєстрованих автомобілів, що Форд був перереєстрований 26.12.2020 в місті Київ, а Хюндай 04.01.2021 в Дніпрі, нових власників не назвали, в зазначені дати потерпілий постійно перебував у Харкові, нікуди не відлучався, договорів купівлі-продажу на автомобілі ні з ким не підписував.
Згідно відповіді ТСЦ в Харківській області, автомобіль HYUNDAI ELANTRA, рік випуску 2013, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 було перереєстровано 26.12.2020 в ТСЦ №1242 МВС України в Дніпропетровській області на підставі договору купівлі-продажу №7108/20/001736 від 2412.2020 року, укладеного та підписаного в ФІЛІЯ ТОВ «АВТО-АРСЕНАЛ» в м. Житомирі.
Автомобілі HYUNDAI ELANTRA, р.в. 2013 р.в., код - НОМЕР_2 (на теперішній час має д.н.з. НОМЕР_3 ) та FORD FUSION № 1FA6P0H79F5104270 (на теперішній час має д.н.з. НОМЕР_9 ) визнано речовими доказами по кримінальному провадженню та оголошено у розшук. Крім того, призначено авто товарознавчі експертизи за вказаними транспортними засобами, для проведення яких необхідно пред`явлення експерту предмету оцінювання.
18.03.2021 співробітниками патрульної поліції м. Дніпро, за адресою м. Дніпро, Богдана Хмельницького 19, було зупинено автомобіль HYUNDAI ELANTRA, р.в. НОМЕР_1 .в., код - НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_3 , за кермом якого перебував ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та повідомлено ініціатора розшуку. 18.03.2021, в період часу з 16.05 по 16.30 було проведено огляд місця події за адресою м. Дніпро, Богдана Хмельницького 19, в ході якого виявлено та вилучено HYUNDAI ELANTRA, р.в. 2013 р.в., код - НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_3 , ключі від транспортного засобу.
Враховуючи, що HYUNDAI ELANTRA, р.в. 2013 р.в., код - НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_3 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , авто належить ОСОБА_4 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ), ключі від транспортного засобу, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, а також вказане майно буде використано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, необхідні для проведення судових експертиз, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно.
Прокурор в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання просила задовольнити. Неприбуття прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Власник майна у судове засідання не з`явився, заяви про відкладення не надав.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши надані докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено та як вбачається зі змісту витягу з ЄРДР № 0000119, що СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000119 від 11.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Згідно протоколу огляду місця події від 18.03.2021, співробітниками патрульної поліції м. Дніпро, за адресою м. Дніпро, Богдана Хмельницького 19, було зупинено автомобіль HYUNDAI ELANTRA, р.в. НОМЕР_1 .в., код - НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_3 , за кермом якого перебував ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та повідомлено ініціатора розшуку, в період часу з 16.05 по 16.30 було проведено огляд місця події за адресою м. Дніпро, Богдана Хмельницького 19, в ході якого виявлено та вилучено HYUNDAI ELANTRA, р.в. 2013 р.в., код - НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_3 , ключі від транспортного засобу.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.
19.03.2021 року слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_11 клопотання прокурора від 19.03.2021 про арешт майна повернуто прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали. Ухвала отримана прокурором 22.03.2021, тобто строк подання клопотання становить 25.03.2021.
Таким чином, враховуючи, що клопотання подано 23.03.2021 року, тобто у передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк, стороною обвинувачення, дотримання вимог ст. 171 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
При цьому, накладення заборони на розпорядження та відчуження арештованим майна будь-яким чином його власнику, на переконання слідчого судді, є достатнім для забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя вважає, що після проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз у кримінальному провадженні, арештоване майно необхідно передати на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , попередивши його про кримінальну відповідальністю за ст. 388 КК України за збереження арештованого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 11.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України задовольнити.
Накласти арешт на HYUNDAI ELANTRA, р.в. 2013 р.в., код - НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_3 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , авто належить ОСОБА_4 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , контактний номер телефона НОМЕР_5 ), ключі від транспортного засобу, шляхом заборони розпорядження та відчуження вказаного майна.
Передати на відповідальне зберігання арештоване майно - HYUNDAI ELANTRA, р.в. 2013 р.в., код - НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_3 , потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , попередивши його про кримінальну відповідальністю за ст. 388 КК України за збереження арештованого майна.
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя -