Справа № 760/5024/21
Провадження № 1-кс/760/1672/21
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду міста Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ТОВ «АЛКОГРУП»,
на бездіяльність слідчих ГУ ДФС у м.Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000050 від 01.08.2017, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ТОВ «АЛКОГРУП», на бездіяльність слідчих ГУ ДФС у м.Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000050 від 01.08.2017.
У скарзі зазначається, що слідчим управлінням Головного управління ДФС у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000050 від 01.08.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 204 КК України.
Скарга обґрунтована тим, що в період часу з 19.02.2021 по 21.02.2021 в ході досудового розслідування кримінального провадження за №0000050 від 01.08.2017 було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва (справа №760/4281/21) за адресою: м.Київ, вул. Тарасівська, 33, в ході якого тимчасово вилучено майно ТОВ «АЛКОГРУП», яке орендує складське приміщення за даною адресою, у тому числі алкогольну продукцію.
Скаржник вказує, що ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва (справа №760/4281/21), якою було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: м.Київ, вул. Тарасівська, 33, постановлена з порушенням вимог КПК України, тому взагалі не підлягала виконанню. Крім того, слідчими слідчого управління Головного управління ДФС у м.Києві на підставі однієї ухвали слідчого судді було проведено більше одного обшуку, оскільки слідча дія тривала з 19.02.2021 по 21.02.2021, при цьому, слідчі в порушення вимог ст. 235 КПК України неодноразово залишали обшукуване приміщення.
У скарзі зазначається, що тимчасово вилучене в ході проведення обшуку майно не відповідає критеріям речових доказів, передбаченим ст. 98 КПК України, ухвалою слідчого судді було надано дозвіл, у тому числі, на вилучення незаконно виготовлених алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, однак вилучена алкогольна продукція виготовлена за наявності відповідної ліцензії на виробництво. Також вказується, що відповідно до наявної у адвоката ОСОБА_3 інформації, клопотання про арешт майна, тимчасово вилученого в ході проведення вищевказаного обшуку, не було подано до Солом`янського районного суду м. Києва у строки, передбачені ст.171 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись стст. 167, 169, 171, 234, 236, 303 КПК України, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «АЛКОГРУП», звернувся з даною скаргою до слідчого судді.
До початку розгляду скарги по суті до слідчого судді надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ТОВ «АЛКОГРУП», в якій адвокат, вказуючи на те, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.03.2021 (справа№760/5029/21) було задоволено його скаргу на бездіяльність слідчих ГУ ДФС у м.Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, та зобов`язано слідчих, які входять до складу групи слідчих у кримінального провадженні №0000050 від 01.08.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 204 КПК України, негайно повернути ТОВ «АЛКОГРУП» майно згідно з переліком, зазначеним в протоколі обшуку, тимчасово вилучене під час обшуків, що проводилися 19, 20 та 21 лютого 2021 за адресою: АДРЕСА_1 , просив залишити скаргу без розгляду та повернути її скаржникові.
Дослідивши скаргу та додані до неї копії документів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно з ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Виходячи з викладеного, повноваження слідчого судді у кримінальному провадженні визначені лише кримінальним процесуальним законодавством України і, з урахуванням принципу верховенства права та відповідної практики Європейського суду з прав людини, не підлягають розширеному тлумаченню.
Разом з тим, кримінальним процесуальним законодавством України не визначено повноваження слідчого судді у випадку надходження до нього до початку розгляду скарги по суті заяви про залишення скарги без розгляду.
Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. Отже, цією нормою передбачено застосування аналогії за наявності правових прогалин або колізій у кримінальному процесуальному законодавстві України.
Як передбачено чч. 1, 3 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 305 КПК України слідчий, дізнавач чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.
Прокурор може самостійно скасувати рішення, що передбачене пунктами 3 та 10 частини першої статті 303 цього Кодексу і оскаржується в порядку, передбаченому частиною шостою статті 284 цього Кодексу, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.
Слідчий суддя також враховує відповідну судову практику, зокрема ухвалу Київського апеляційного суду м.Києва, справа №760/13785/17, провадження №11-сс/824/756/2018, згідно з якою прийняття слідчим суддею рішення про відмову у задоволенні скарги може мати місце за умови розгляду скарги по суті та необґрунтованості доводів, викладених у ній.
За таких обставин, враховуючи те, що адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «АЛКОГРУП», подано заяву про залишення скарги без розгляду, слідчий суддя доходить висновку, що провадження за даною скаргою підлягає закриттю.
Враховуючи викладене та керуючись ст.19 Конституції України, стст. 1, 9, 303, 305, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:

Провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , поданою в інтересах ТОВ «АЛКОГРУП, на бездіяльність слідчих ГУ ДФС у м.Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000050 від 01.08.2017, - закрити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1