Справа № 473/1123/21
Номер провадження1-кп/473/182/2021
ВИРОК
іменем України

"09" червня 2021 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Урсулівка Веселинівського району Миколаївської області, громадянки України, освіта повна загальна середня, не працює, сімейний стан заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126 1 КК України

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

обвинувачена ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

Обвинувачена ОСОБА_7 перебуває на превентивних обліках органів Національної поліції за категорією «кривдник».

24 жовтня 2020 року в 09 годин 28 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила стосовно своєї свекрухи потерпілої ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виразилося у словесних образах потерпілої нецензурними словами, погрозами фізичною розправою, чим завдала шкоду психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_5 .
За вищевказаним фактом Вознесенським ВП ГУНП в Миколаївській області відносно ОСОБА_7 складено протокол про адміністративне правопорушення, серія ВАБ номер №198297 від 24 жовтня 2020 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП про вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП.
В подальшому, постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2020 року у справі з єдиним унікальним номером судової справи №473/3617/20, ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, за фактом вчинення насильства в сім`ї, а саме: умисному вчиненню діянь психологічного характеру, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, та на останню накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, в дохід держави.
Крім того, 08 листопада 2020 року в 11 годин 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила стосовно своєї свекрухи потерпілої ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виразилися у словесних образах потерпілої нецензурними словами, чим завдала шкоду психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_5 .
За вищевказаним фактом Вознесенським ВП ГУНП в Миколаївській області відносно ОСОБА_7 складено протокол про адміністративне правопорушення, серія ВАБ номер №198515 від 09 листопада 2020 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
В подальшому, постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 листопада 2020 року у справі з єдиним унікальним номером судової справи №473/3872/20, ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення насильства в сім`ї, а саме: умисному вчиненню діянь психологічного характеру, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, та на останню накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень, в дохід держави.
Крім того, 16 січня 2021 року ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила стосовно своєї свекрухи потерпілої ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виразилися у словесних образах потерпілої нецензурними словами, погрозами фізичною розправою, чим завдала шкоду психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_5 .
За вищевказаним фактом Вознесенським РУП ГУНП в Миколаївській області відносно ОСОБА_7 складено протокол про адміністративне правопорушення, серія ВАБ номер №199207 від 16 січня 2021 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП про вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП.
Крім того, 21 лютого 2021 року протягом дня, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила стосовно своєї свекрухи потерпілої ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виразилися у словесних образах потерпілої нецензурними словами, чим завдала шкоду психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_5 .
За вищевказаним фактом Вознесенським РУП ГУНП в Миколаївській області відносно ОСОБА_7 складено протокол про адміністративне правопорушення, серія ВАБ номер №199195 від 21 лютого 2021 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП про вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП.
В подальшому, постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 лютого 2021 року справи про адміністративні правопорушення з єдиними унікальними номерами судових справ №473/387/21 та №473/589/21 об`єднано, об`єднаному провадженню присвоєно загальний єдиний унікальний номер судової справи №473/387/21. За результатами розгляду провадження судом, ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП, за фактом вчинення насильства в сім`ї, а саме умисному вчиненні діянь психологічного характеру, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, та до останньої застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, в дохід держави.
Крім того, 07 березня 2021 року у вечірній час доби, ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП, на шлях виправлення не стала, належних висновків не зробила та, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила стосовно своєї свекрухи потерпілої ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виразилися у словесних образах потерпілої нецензурними словами, чим завдала шкоду психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_5 . Вказані умисні системні насильницькі дії ОСОБА_7 стали підставою для звернення потерпілої ОСОБА_5 до органів Національної поліції з заявою про притягнення останньої до кримінальної відповідальності за скоєння насильства в сім`ї. Вищевказаними систематичними насильницькими діями, ОСОБА_7 спричинила своїй свекрусі потерпілій ОСОБА_5 психологічні страждання.

Позиція обвинуваченої ОСОБА_7 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_7 не визнала вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні та відмовилась в судовому засіданні давати показання.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила факт вчинення кримінального правопорушення відносно неї обвинуваченою ОСОБА_7 , яка є її невісткою та яка систематично вчиняє відносно неї, оскільки вони мешкають спільно в одному приватному житловому будинку, умисні дії психологічного насильства, під час яких вона її ображає словесно застосовуючи нецензурні слова на її адресу, чим завдає шкоду її психологічному здоров`ю. Дії обвинуваченої ОСОБА_7 носять систематичний характер, за що вона неодноразово була притягнута до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 173 2 КУпАП, тобто в жовтні та листопаді 2020 року, а також в січні та лютому 2021 року. Але незважаючи на це, 07 березня 2021 року в вечірній час доби вона знову вчинила дії психологічного насильства відносно неї, що виразилися у словесних образах із застосуванням нецензурних слів на її адресу та погрозами фізичного насильства.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що потерпіла ОСОБА_5 є його дружиною, а обвинувачена ОСОБА_7 є його невісткою. Вони втрьох, а крім них ще його син ОСОБА_6 та двоє онуків мешкають спільно в приватному житловому будинку в селі Таборівка Вознесенського району Миколаївської області. Обвинувачена ОСОБА_7 , яка є невісткою потерпілої ОСОБА_5 не мириться з нею, та систематично вчиняє відносно потерпілої ОСОБА_5 умисні дії психологічного насильства, під час яких вона ображає потерпілу застосовуючи нецензурні слова на її адресу та погрожує їй фізичною розправою. Дії обвинуваченої ОСОБА_7 носять систематичний характер, за що вона неодноразово була притягнута до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 173 2 КУпАП, а саме в жовтні та листопаді 2020 року, а також в січні та лютому 2021 року. Але незважаючи на це, 07 березня 2021 року в вечірній час доби обвинувачена ОСОБА_7 знову вчинила дії психологічного насильства відносно потерпілої ОСОБА_5 , що виразилися у словесних образах із застосуванням нецензурних слів на її адресу та погрозами фізичного насильства.

Підстав для сумнівів в показаннях потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8 у суда немає, так як дані показання суд знаходить достовірними та логічними, які підтверджені за допомогою інших доказів, які суд знаходить належними, необхідними, допустимими та достатніми, які були досліджені судом в судовому засіданні.

Відповідно до заяви від 07 березня 2021 року про вчинене кримінальне правопорушення, потерпілою ОСОБА_5 повідомлена посадова особа Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про вчинене кримінальне правопорушення, під час якого 07 березня 2021 року в вечірній час доби, її невістка ОСОБА_7 вчинила дії психологічного насильства відносно неї, що виразилися у словесних образах із застосуванням нецензурних слів на її адресу та погрозами фізичного насильства. /а.к.п. 39/.

Копіями протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173 2 КУпАП відносно ОСОБА_7 про вчинення умисних дій в виді психологічного насильства відносно потерпілої ОСОБА_5 серія ВАБ номер №198297 від 24 жовтня 2020 року, серія ВАБ номер №198515 від 09 листопада 2020 року, серія ВАБ номер №199207 від 16 січня 2021 року, серія ВАБ номер №199195 від 21 лютого 2021 року. /а.к.п. 42, 43, 44, 46/.

Копіями постанов Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області відповідно до яких ОСОБА_7 була визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.173 2 КУпАП та на неї були накладені стягнення в виді штрафів в розмірі десяти та двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави. Постанова Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2020 року у справі з єдиним унікальним номером судової справи №473/3617/20, постанова Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 листопада 2020 року у справі з єдиним унікальним номером судової справи №473/3872/20, постанова Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 лютого 2021 року у об`єднаній справі з єдиними унікальними номером судової справи №473/387/21. /а.к.п. 50, 51, 52/.

Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_7 .

Спростування позиції обвинуваченої ОСОБА_7 при невизнанні нею вини.
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_7 не визнала свою вину та в судовому засіданні доводила, що вона не вчиняє домашнє насильство відносно своєї свекрухи потерпілої ОСОБА_5 . Суд критично оцінює показання обвинуваченої та вважає їх недостовірними, так як позиція обвинуваченої повністю спростовується показаннями потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_8 , показання яких в судовому засіданні були послідовними та логічними, і які суд може покласти в обґрунтування вироку за кримінальним провадженням. Дані показання потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8 об`єктивно підтверджені копіями протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173 2 КУпАП відносно ОСОБА_7 , серія ВАБ номер №198297 від 24 жовтня 2020 року, серія ВАБ номер №198515 від 09 листопада 2020 року, серія ВАБ номер №199207 від 16 січня 2021 року, серія ВАБ номер №199195 від 21 лютого 2021 року. /а.к.п. 42, 43, 44, 46/, а також копіями постанов Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2020 року у справі з єдиним унікальним номером судової справи №473/3617/20, від 16 листопада 2020 року у справі з єдиним унікальним номером судової справи №473/3872/20, від 23 лютого 2021 року у об`єднаній справі з єдиними унікальними номером судової справи №473/387/21. /а.к.п. 50, 51, 52/.
Суд критично оцінює показання обвинуваченої щодо відсутності її вини в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні. Позиція обвинуваченої ОСОБА_7 в судовому засіданні суперечать матеріалам кримінального провадження, і не може бути прийнята судом для обгрунтування вироку. Невизнання в судовому засіданні обвинуваченою вини, суд вважає спробою обвинуваченої ОСОБА_7 уникнути кримінальної відповідальності, а також відсутністю у обвинуваченої критичного аналізу своїх умисних дій та небажанням визнати злочинну неправомірність своїх умисних дій, при вчиненні кримінального правопорушення, відносно своєї свекрухи потерпілої ОСОБА_5 .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачена ОСОБА_7 .

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_7 суд кваліфікує за статтею 126 1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, потерпілої особи, якою є ОСОБА_5 .

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_7 .

Обставин, які б відповідно до статті 66 КК України пом`якшували покарання обвинуваченій судом не встановлено.
Обставиною, яка відповідно до статті 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченій, суд визнає вчинення нею кримінального правопорушення щодо особи, з якою ОСОБА_7 перебуває у сімейних відносинах.

Мотиви призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , суд виходить з наступних обставин.

При визначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Суд також враховує умови життя обвинуваченої ОСОБА_7 , її соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що вона повністю усвідомлювала значення своїх умисних дій і в повній мірі могла керувати ними.

Вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що за місцем проживання вона характеризується задовільно, має повну загальну середню освіту, заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, знаходиться в стані вагітності, не працює, не перебуває на диспансерних обліках лікаря нарколога та лікаря психіатра комунального некомерційного підприємства «Вознесенська багатопрофільна лікарня», є не судимою. /а.к.п. 53 60/.

Суд вважає, що основний вид покарання в виді позбавлення волі, буде необхідним та достатнім для її виправлення, та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст.65 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд враховує висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. /а.к.п. 67 68/.

При наявності обтяжуючої покарання обставини та відсутності пом`якшуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_7 , її ставлення до вчиненого нею злочину, суд дійшов висновку про можливість її виправлення без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. ст.75 - 78 КК України.

До даного висновку при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд виходить із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог, викладених в п.1 та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд застосовує вимоги статті 91 1 КК України, відповідно до яких необхідно застосувати відносно обвинуваченої ОСОБА_7 обмежувальний захід, що застосовується до осіб, які вчинили домашнє насильство. Тобто в інтересах потерпілої ОСОБА_5 від злочину пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, а саме відповідно до п.5 ч.1 ст.91 1 КК України на обвинувачену ОСОБА_7 може бути покладений обов`язок, щодо її направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 - 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винною за пред`явленим їй обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ст. 126 1 КК України та призначити їй покарання в виді 01 /одного/ року позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України обвинувачену ОСОБА_7 від призначеного основного покарання звільнити, встановивши їй строк випробування 01 /один/ рік, зобов`язавши обвинувачену, у відповідності до вимог п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.91 1 КК України, обвинувачену ОСОБА_7 направити для проходження програми для кривдників стром на три місяця в Бузькій об`єднаній територіальній громаді Вознесенського району Миколаївської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1