Номер провадження: 11-кп/813/1448/21
Номер справи місцевого суду: 521/5086/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9 та її представника ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000375 від 05.02.2020 за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 на вирок Малиновського райсуду м. Одеси від 08.04.2021 відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Кіров, СРСР, громадянина України, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у виді у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.
Скасовано арешт накладений ухвалою слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 18.02.2020 (справа №521/2349/20, провадження №1-«кс»/521/1031/20), а саме на автомобіль марки «Кіа Саrens» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 146800 гривень та моральної шкоди у розмірі 7340 гривень - задоволено частково.
Стягнуто з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 1200 гривень та моральну шкоду в сумі 60 гривень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_7 , про відшкодування моральної шкоди у розмірі 42660 гривень, - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 10000 гривень.
В іншій частині в задоволенні позову відмовлено, та вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим 04.02.2020 приблизно о 18 год. 15 хв., що він допустив порушення вимог п.п. 2.3 (б), 18.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001, які виразились в тому, що 04.02.2020 приблизно о 18 год. 15 хв., а саме керуючи технічно справним автомобілем марки «Кіа Саrens» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по сухому дорожньому покриттю лівої смуги проїжджої частини вул. Степова на якій організовано рух транспортних засобів у двох напрямках, по дві смуги для руху в кожному напрямку, з боку вулиці Богдана Хмельницького у напрямку вулиці Мельницька, рухаючись у вказаному напрямку за кермом транспортного засобу уважним не був, діючи необережно, проявивши злочинну недбалість, виконуючи маневр правого повороту на вул. Мельницька, в бік вул. Балківська не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , яка перетинала проїзну частину по регульованому пішохідному переходу з право направо по напрямку руху автомобіля.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням, закритий перелом шиловидного відростка лівої ліктьової кістки зі зміщенням, закритий осколковий перелом зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням. Вказані ушкодження утворилися від дії тупих предметів, та могли бути отримані в умовах ДТП контакту автомобіля, що рухається з тілом пішохода, які викликають тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм згідно з п.п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995) відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_10 не заперечуючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого і призначене покарання, не погоджується з висновками суду 1-ої інстанції в частині цивільного позову та вказує на те, що:
- судом 1-ої інстанції було порушено вимоги ст.ст. 370, 94 КПК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не було надано правильної оцінки наявним у справі доказам, суд дійшов необґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для відшкодування потерпілій значної частини матеріальної і моральної шкоди;

- судом 1-ої інстанції не надано оцінки тому, що згідно довідки до акту огляду медико-соціально експертною комісією від 27.07.2021 року ОСОБА_9 призначено 3 групу інвалідності строком на 1 рік, згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда №1050 від 31.07.2020 року вказано про необхідність оперативного лікування отриманого ушкодження, згідно виставленого рахунку №7/2/1 від 14.07.2020 ТОВ «КАРДІКА АСІСТАНС» повна вартість операції з ендо-протезування складає 145600 грн., яка є дуже значною для потерпілою з огляду на її пенсійний вік, отриману інвалідність та неможливість заробити таку суму коштів;
- судом не враховано те, що на час ДТП, в якій постраждала ОСОБА_9 цивільна відповідальність обвинуваченого ОСОБА_7 , як водія автомобіля марки «Кіа Саrens» реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» поліс АО 3360555 зі страховим лімітом за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 200 000 грн. та страховому відшкодуванню підлягають і додаткові витрати, зумовлені необхідністю в тому числі протезування, на підставі чого вказані витрати також підлягали стягненню на користь потерпілої.
На підставі викладеного, представник потерпілої просив повторно дослідити докази по справі, що стосуються цивільного позову і надати їм належну правову оцінку, вирок суду змінити в частині визначення розміру стягнення матеріальної і моральної шкоди за цивільним позовам та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_9 до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення матеріальної і моральної шкоди задовольнити повністю, стягнути з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія на користь потерпілої матеріальну шкоду в сумі 146800 грн. і моральну шкоду у сумі 7340 грн.
Представник потерпілої ОСОБА_10 , потерпіла ОСОБА_9 та прокурор ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу представника потерпілої, натомість сторона захисту заперечувала проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілої.
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки вирок суду 1-ої інстанції в частині правильності встановлення районним судом фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та міри призначеного покарання в апеляційній скарзі не оспорюється, відповідно, апеляційним судом не перевіряється.
Що стосується доводів апеляційної скарги про необхідність зміни оскаржуваного вироку в частині визначення розміру стягнення матеріальної та моральної шкоди за цивільним позовом, апеляційний суд приходить до таких висновків.
У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом та із застосуванням норм Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Суд зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно дослідити характер та розмір витрат, зумовлених злочином, установити причинний зв`язок між діяннями та шкодою, що настала і дати у вироку належну оцінку таким обставинам, тобто встановити точний розрахунок присуджених сум для відшкодування шкоди.
При частковому задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 суд 1-ої інстанції у вироку посилався на письмові докази, надані потерпілою до суду та відзив представника ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія».
З журналів судового засідання від 22.10.2020 (а.п.53) та 02.02.2021 (а.п. 126), досліджених в ході апеляційного провадження вбачається, що при проведенні розгляду провадження в суді 1-ої інстанції допитувався обвинувачений, у тому числі щодо визнання ним цивільного позову, потерпіла, була долучена відповідь захисника обвинуваченого на позовну заяву.
Разом з тим, з журналів судового засідання вбачається, що вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про стягнення матеріальної та моральної шкоди по суті, суд 1-ої інстанції фактично не досліджував докази, на підставі яких потерпілою заявлялись суми, що підлягають стягненню, при цьому у вироку суд 1-ої інстанції детально посилався на певні матеріали провадження та докази, які були долучені до позовної заяви потерпілої.
Принцип безпосередності дослідження показань, речей і документів є однією із загальних засад кримінального провадження. Зміст цього принципу розкрито в ст. 23 КПК України, згідно з якою суд досліджує докази безпосередньо.
Недотримання засади безпосередності призводить до порушення інших засад кримінального провадження: презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тому засада безпосередності виступає необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду, недотримання її судом, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 23 та ст. 86 КПК України, означає, що докази, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, не можуть бути визнані допустимими і враховані при постановленні судового рішення судом, крім випадків, передбачених КПК України.
Частина 1 ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що зазначені обставини не були предметом дослідження судом першої інстанції, апеляційний суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 404 КПК позбавлений можливості повторно дослідити докази в цій частині і прийняти відповідне рішення, а тому вважає необхідним вирок суду в частині вирішення цивільного позову погтерпілої скасувати та призначити новий розгляд цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 в тому ж суді в порядку цивільного судочинства.
Пунктом четвертим ч. 3 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушення вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що судом 1-ої інстанції були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону при розгляді цивільного позову ОСОБА_9 у вказаному кримінальному провадженні, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення в частині вирішення цивільного спору.
Отже, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника потерпілої ОСОБА_10 підлягає частковому задоволенню, а вирок суду 1-ої інстанції в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_9 підлягає скасуванню, з призначенням його нового розгляду в суді 1-ої інстанції, в іншому складі суду, в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст. 24, 124, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 08.04.2021 у кримінальному провадженні №0000375 від 05.02.2020яким ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України скасувати, в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_7 про стягнення моральної та матеріальної шкоди.
Призначити новий розгляд кримінального провадження за цивільним позовом ОСОБА_9 до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_7 про стягнення моральної та матеріальної шкоди в порядку цивільного судочинства в суді 1-ої інстанції, в іншому складі суду.
В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.
В частині призначення нового розгляду провадження в порядку цивільного судочинства ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4