Справа №463/1900/20
Провадження №1-кп/463/188/21
В И Р О К
іменем України

28 травня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

цивільного позивача ОСОБА_6 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_7 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00002850 від 08 грудня 2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Борзя, Чітинської області, Російської Федерації, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 14 листопада 2019 р., о 09:10 год., керуючи автомобілем марки «Renault LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернувши з вулиці К.Левицького на вулицю Коциловського у м. Львові, поблизу будинку №3, що по вулиці Коциловського, не врахував дорожньої обстановки та її зміну, проявив неуважність, з моменту виявлення ним пішохода, який рухався зліва направо, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, що призвело наїзду на пішохода ОСОБА_9 . Своїми діями обвинувачений порушив вимоги п.п.1.5, п.1.10 (в частині значення терміну небезпека для руху), підпункти «б» та «д» та п. 12.3 ПДР України. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_9 , отримав тілесні ушкодження, а саме: перелом верхньої щелепи та перелом кісток носа, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, пояснив суду, що дійсно 14 листопада 2019 р., о 09:10 год., керуючи автомобілем марки «Renault LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 та повернувши з вулиці К.Левицького на вулицю Коциловського у м. Львові, поблизу будинку №3, що по вулиці Коциловського побачив чоловіка, який переходив дорогу та знаходився на смузі його руху. Однак не вжив заходів для повної зупинки автомобіля, а намагався об`їхати пішохода. Маневр не вдався і правою стороною автомобіля зачепив вказану особу, внаслідок чого останній впав на землю. Підійшовши до потерпілого помітив, що в такого розбиті окуляри та тече кров з носу. Останній був при свідомості та від виклику швидкої медичної допомоги, а також госпіталізації відмовився. На прохання потерпілого підвіз його додому та надав 900 грн. компенсації. Потерпілий самостійно пересувався та жодних додаткових претензій не висловлював. Через декілька днів його викликали в поліцію та було розпочато кримінальне провадження. Зазначив, що щиро розкаюється у скоєному, просить вибачення у доньки потерпілого, при визначенні покарання просить суд не позбавляти його права керувати транспортними засобами, оскільки таке являється його єдиним джерелом доходу на даний момент продовжує працювати водієм, має на утриманні непрацездатну матір.
Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчинені вказаного кримінального правопорушення, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною. Роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного кримінального правопорушення, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих його особу матеріалів.
Отже, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України доведена повністю, його дії кваліфіковано правильно, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття у скоєному, сприяння органам слідства у розслідуванні справи.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який на наркологічному чи психіатричному обліку не перебуває.
Частина 2 ст. 4 КК України передбачає, що злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Таким чином, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України, в редакції чинній на момент вчинення кримінального правопорушення, у виді штрафу без позбавленням права керувати транспортними засобами.
Вирішуючи цивільний позов (Том 1, а.с.145-154)цивільного позивача ОСОБА_6 , суд враховує наступні обставини.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_6 , в зв`язку із смертю її батька ОСОБА_9 , який являвся потерпілим та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , просить суд стягнути з ТзОВ «Індастрі Інкорпорейшн» відшкодування завданої їй в наслідок ДТП моральної шкоди в розмірі 50000 грн.

Мотивуючи заявлений цивільний позов до ТзОВ «Індастрі Інкорпорейшн», представник цивільного позивача в судовому засіданні повідомив, що вказане підприємство зобов`язане відшкодувати завдану цивільному позивачу моральну шкоду, як власник автомобіля «Renault LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 та в зв`язку тим, що обвинувачений ОСОБА_4 являвся працівником вказаного підприємства і скоїв ДТП під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Представник цивільного відповідача ТзОВ «Індастрі Інкорпорейшн» в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з мотивів наведених у відзиві. Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 ніколи не перебував у трудових відносинах з ТзОВ «Індастрі Інкорпорейшн», а належним підприємству автомобілем Renault LOGAN реєстраційний номер НОМЕР_1 , керував на правовій підставі, згідно договору прокату від 08.11.2019 р. Крім цього пояснив, що ОСОБА_4 про факт ДТП ТзОВ «Індастрі Інкорпорейшн» не повідомив, в наслідок спливу передбачених законом термінів, підприємство втратило можливість на звернення в страхову компанію, щодо компенсації шкоди завданої потерпілим в наслідок ДТП на підставі полісу про страхування цивільної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 , як третя особа повідомив, що у вирішенні позову покладається на суд. При цьому зазначив, що дійсно про факт ДТП нікого не повідомляв, оскільки вважав, що суттєвої шкоди потерпілому не спричинив та у такого відсутні будь-які претензії.

Згідно ст.ст.128, 129 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, який розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає серед іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно вимог ч. 1 ст. ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Отже, з наведеної норми вбачається, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, настає лише у випадках, коли заподіювач шкоди перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах та заподіяв відповідну шкоду у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків.

На думку суду, жодних доказів, які б підтверджували перебування ОСОБА_4 у трудових відносинах із ТзОВ «Індастрі Інкорпорейшн» в ході судового розгляду не представлено. Дана обставина категорично заперечується представником цивільного відповідача та не підтверджується долученими до позову скріншотами оголошень розміщених в мережі Інтернет сервісом таксі «Bolt».

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 використовував автомобіль Renault LOGAN реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі договору прокату від 08.11.2019 р. укладеного з ТзОВ «Індастрі Інкорпорейшн».

Як вбачається із Публічного договору прокату автомобілів від 08.11.2019, наймодавець ТОВ «ІНДАСТРІ ІНКОРПОРЕЙШН» публічно пропонує необмеженому колу осіб можливість отримання послуг з прокату автомобілів для особистих потреб, чи будь-яких інших виробничих потреб, в тому числі виконувати перевезення пасажирів. Акцепт умов цього Договору здійснюється шляхом підписання Клієнтом акту прийому-передачі Автомобіля.

Предметом договору відповідно до п.2.1., передбачено, що наймодавець передає клієнту в строкове платне користування на умовах цього договору транспортний засіб автомобіль для задоволення власних потреб, чи будь-яких інших виробничих потреб, в тому числі виконувати перевезення пасажирів.

Також відповідно до умов вище наведеного договору, а саме п.6.2.2. клієнт має право керувати транспортним засобом і перевозити пасажирів.

Крім того, у Розділі 8 передбачено відповідальність сторін. Зокрема, згідно п.8.4. Клієнт зобов`язується відшкодувати наймодавцю або третій особі, якій заподіяно шкоду, будь-які збитки, пов`язані із притягненням Наймодавця до відповідальності як власника автомобіля через заподіяння клієнтом будь-якої шкоди майну та/або здоров`ю третіх осіб внаслідок управління автомобілем, якщо така відповідальність не відшкодовується страхувальником повністю або частково. Клієнт несе особисто кримінальну та/або адміністративну та/або цивільну відповідальність перед третіми особами.

Також, як вбачається із Додатку №1 до Публічного договору прокату автомобілів від 08.11.2019 прийому-передачі автомобіля, клієнт ОСОБА_4 прийняв автомобіль марки «Renault LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Отримання автомобіля та його використання на підставі вказано договору також в судовому засіданні підтвердив обвинувачений ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що під час ДТП автомобілем марки «Renault LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі вказаного договору прокату, володів саме обвинувачений ОСОБА_4 .

Крім цього, положення ст. 1167 ЦК України визначає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, якщо її завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. (п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України)
Із змісту позовної заяви вбачається, що моральна шкода на відшкодування якої претендує ОСОБА_6 спричинена їй в наслідок необхідності тривалий час доглядати за батьком, викликаними в зв`язку з цим незручностями та зміною свого способу життя.

Отже, на думку суду, в даному випадку обов`язок відшкодування моральної шкоди завданої ОСОБА_6 виникає в особи винної в ДТП тобто у ОСОБА_4 .
Таким чином, беручи до уваги зроблені судом висновки, підстав для стягнення відшкодування моральної шкоди з ТОВ «ІНДАСТРІ ІНКОРПОРЕЙШН» немає, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст.128, 129, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст.12, 85,86, ч. 2 ст. 286 КК України, ст.ст. 23, 1168, 1172 ЦКУкраїни, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 400 (чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 800,00 грн (шість тисяч вісімсот гривень), без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави вартість проведення судових експертиз у розмірі 3 454,22 грн ( три тисячі чотириста п`ятдесят чотири гривні двадцять дві копійки).
Відмовити в задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Індастрі Інкорпорейшн», третя особа: ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень.
Речові докази по справі: магнітний носій інформації оптичний диск «Freestyle» з файлом «kocil_ch3_0001_5515» - зберігати в матеріалах справи; автомобіль марки «Renault LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути його власнику.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.394 КПК України, протягом 30 днів з дня їх проголошення до апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.
Вирок судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1