Справа № 683/492/20

УХВАЛА
15 лютого 2021 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
провідного інспектора Старокостянтинівського
міськрайонного сектору філії Державної установи
«Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові Хмельницької області подання Старокостянтинівського міськрайонного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням та направлення для відбування призначеного покарання
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Решнівка Старокостянтинівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений 19 травня 2020 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки чотири місяці, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки,
У січні 2021 року провідний інспектор Старокостянтинівського міськрайонного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області звернувся до Старокостянтинівського районного суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням та направлення для відбування призначеного покарання
В обґрунтування подання посилається на те, що вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 травня 2020 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки. Цим же вироком суду згідно ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
22 червня 2020 року вирок надійшов до виконання. 26 червня 2020 року засуджений
ОСОБА_5 був взятий на облік та ознайомлений з порядком звільнення від відбування покарання, недопущення систематичного порушення громадського порядку, з наслідками у разі вчинення нового злочину та у разі ухилення від відбування покарання з випробовуванням, а також із обов`язками, покладеними на нього судом. Одночасно було винесено постанову про визначення днів явки на реєстрацію перша, друга, третя, четверта п`ятниця кожного місяця.
Вказує, що в період іспитового строку ОСОБА_5 04 січня 2021 року не з`явися без поважних причин на реєстрацію до відділу пробації, натомість прийшов 05 січня 2021 року. Також протягом іспитового строку тричі притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 09 липня 2020 року постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області за
ст. 173 КУпАП; 16 жовтня 2020 року постановою Старокостянтинівського ВПГУНП в Хмельницькій області за ст. 180 КУпАП; 22 жовтня 2020 року постановою Старокостянтинівського ВПГУНП в Хмельницькій області за ст. 180 КУпАП.
В судовому засіданні прокурор та представник Старокостянтинівського міськрайонного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області подання підтримали.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення подання та просив відмовити у його задоволенні. При цьому пояснив, що щоденно приїздив в місто на тимчасові заробітки і попередньо у визначені дні реєстрації приходив на відмітку. Не розуміючи протиправність своїх дій просто пригостив свого неповнолітнього товариша пивом. Проживає з матір`ю та братом, сім`я малозабезпечена, тому його тимчасові заробітки допомагають їм прожити. Зобов`язувався в подальшому неухильно виконувати визначені вироком обмеження.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідальність осіб, звільнених від відбуття покарання з випробуванням регламентована у ст. 166 КВК України, зокрема у ч. 1 передбачено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до роз`яснень, даних в пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Приймаючи рішення по суті заявленого подання, суд бере до уваги і приписи ч.2 ст.50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
У ході розгляду подання не встановлено переконливих доказів, що засуджений ОСОБА_5 , вчинивши вище перераховані адміністративні правопорушення, та один раз не з`явившись на реєстрацію до органу з питань пробації, не має бажання стати на шлях виправлення, і що у подальшому порушуватиме умови звільнення від відбування покарання з випробуванням, враховуючи умови та спосіб його життя, стан здоров`я (легка розумова відсталість), суд вважаю необхідним надати останньому можливість підтвердити своє відповідальне ставлення, достатнє розуміння та повагу до закону, усвідомлення суспільно небезпечного характеру своїх діянь та стати на шлях виправлення.
Враховуючи викладене, суд не вбачає достатніх підстав для задоволення даного подання.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням та направлення для відбування призначеного 19 травня 2020 року вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду на протязі 7 днів через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області.

Суддя ____________