Справа № 761/7728/21
Провадження № 1-кс/761/5262/2021
У Х В А Л А
Іменем України
01 березня 2021 року
слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000200 від 25.11.2020 за ч. 4 ст. 190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що Київською місцевою прокуратурою №10 здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000200 від 25.11.2020 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з матеріалами кримінального провадження невстановлені досудовим розслідуванням особи заволоділи приватним житловим будинком АДРЕСА_1 , а також земельною ділянкою під вказаним житловим будинком з обліковим кодом 82:101:0038.

Так, встановлено, що 20.05.2014 ОСОБА_4 надав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Юр- ОСОБА_5 договір купівлі-продажу житлового будинку за реєстровим №601 від 20.07.2006, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6 . На підставі вказаного договору приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр- ОСОБА_5 20.05.2014 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Разом з тим, згідно з відповіддю приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 26.11.2020 вказаним нотаріусом договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 за реєстровим №601 від 20.07.2006 не посвідчувався. За відповідними реквізитами було вчинено іншу нотаріальну дію.

В подальшому, 20.05.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 за реєстровим №1183, відповідно до якого ОСОБА_4 відчужено вказаний об`єкт нерухомого майна ОСОБА_8 .

З вищенаведеного вбачаються обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 , використовуючи підроблений документ договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 за реєстровим №601 від 20.07.2006, незаконно заволодів вказаним об`єктом нерухомого майна та можливо з метою надання вигляду законності вказаним суспільно небезпечним діям відчужив вказаний будинок на користь ОСОБА_8 .

В свою чергу, ОСОБА_8 20.06.2014 з метою заволодіння земельною ділянкою біля будинку АДРЕСА_1 до Департаменту земельних ресурсів КМДА подано заяву щодо проведення робіт з технічної інвентаризації вказаної земельної ділянки.

Згідно з відомостями Міського земельного кадастру земельна ділянка (обліковий код: 82:101:0038) площею 0,1692 га за адресою: АДРЕСА_1 обліковується за ОСОБА_8 на підставі технічного звіту по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Допитана як свідок ОСОБА_9 показала, що є донькою ОСОБА_10 . Після розлучення з її матір`ю ОСОБА_10 почав проживати окремо та відносини з сім`єю не підтримував. Від рідної тітки батька ОСОБА_11 їй стало відомо, що батько ( ОСОБА_10 ) після розлучення проживав у будинку по АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_9 показала, що особи ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 їй не відомі.

Згідно з відомостями Київського міського БТІ первинна реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 була проведена за ОСОБА_13 на підставі свідоцтва про право власності від 02.10.1048.

В подальшому, право власності на Ѕ частину вказаного будинку перейшло до ОСОБА_14 на підставі договору купівлі-продажу від 17.11.1949.

Далі право власності на Ѕ частину вказаного будинку перейшло до ОСОБА_15 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.03.1965.

Після цього, право власності на Ѕ частину вказаного будинку перейшло до ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.1969.

Згідно з відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть встановлено, що ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про смерть від 09.03.2011 за №2).

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00) загальною площею 37 кв. м (житловою площею 26.2 кв. м) належить ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Згідно з відомостями Міського земельного кадастру земельна ділянка (обліковий код: 82:101:0038) площею 0,1692 га за адресою: АДРЕСА_1 обліковується за ОСОБА_8 на підставі технічного звіту по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень право власності або користування на вищевказану земельну ділянку не зареєстровано.

У зв`язку з вищенаведеним, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00), а також земельна ділянка (обліковий код: 82:101:0038) площею 0,1692 га за адресою: АДРЕСА_1 постановою прокурора визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, з метою збереження речового доказу, прокурор просить слідчого суддю накласти арешт на вищевказане майно.

Прокурор просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд клопотання без участі прокурора та власників майна відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 172 КПК України.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене в клопотанні майно підпадає під ознаки речових доказів, є знаряддям вчинення злочину, оскільки використовуються для збуту незаконно виготовленої алкогольної продукції та спирту етилового з суттєвими порушеннями та всупереч вищенаведеним законодавчо встановленим заборонам, а також зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, через що відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України являються речовими доказами у кримінальному провадженні, а також містять інформацію, що дасть можливість встановити всіх осіб причетних до вчинення вказаного злочину, обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту вказаного в клопотанні прокурора майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000200 від 25.11.2020 за ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на наступні об`єкти нерухомого майна:

-житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00) загальною площею 37 кв. м (житловою площею 26.2 кв. м), право власності на який зареєстровано за ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_1 );

-земельна ділянка (обліковий код: 82:101:0038) площею 0,1692 га за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно з відомостями Міського земельного кадастру обліковується за ОСОБА_8 на підставі технічного звіту по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (право власності чи користування не зареєстровано).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1