ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/1543/19

Номер провадження 1-кп/495/121/2021

09 червня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області колегіально у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0003902 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Весела Балка, Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого робітником у школі № 3, одруженого, раніше не судимого, до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_6

потерпілий ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 15 грудня 2018 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно та достовірно розуміючи можливість настання особливо тяжких наслідків, вирішив вбити свого сина потерпілого ОСОБА_7 . З метою готування до вчинення вбивства, тобто протиправного заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_5 дістав з металевого сейфу, розташованого у спальній кімнаті будинку, належну йому гладко ствольну двоствольну мисливську рушницю моделі «ИЖ-27 № НОМЕР_1 » 16 калібру, після чого, заздалегідь зарядив рушницю двома набоями 16 калібру. Далі, реалізовуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_5 підійшов ззаду до свого нічого не підозрюючого сина потерпілого ОСОБА_7 , що відпочивав сидячи перед комп`ютером у одній з кімнат будинку, та здійснив один постріл в потерпілого ОСОБА_7 , який відчув що обвинувачений ОСОБА_5 підійшов ззаду та почав обертатись до нього, спричинивши при цьому потерпілому, згідно висновку експерта № 350 від 27 грудня 2018 року, вогнепальне дробове проникаюче поранення правої половини тулуба, проникаюче в праву плевральну порожнину, в черевну порожнину з пошкодженням правої легені і правої долі печінки, дробове вогнепальне поранення правого передпліччя з відкритими осколковими переламами кісток правого передпліччя, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Далі, потерпілий ОСОБА_7 скочив з місця, і не дивлячись на тяжкі поранення, з метою самооборони та захисту свого життя та здоров`я, схопив вцілілою рукою за ствол рушниці та почав боротися з обвинуваченим ОСОБА_5 . Внаслідок цього, потерпілому ОСОБА_7 , та його матері ОСОБА_9 , що також перебувала в будинку та прибігла на допомогу до сина на звук від пострілу, вдалося виштовхати обвинуваченого ОСОБА_5 з будинку у двір, забрати в нього рушницю та зачинити двері. Однак, навіть після цього обвинувачений ОСОБА_5 , намагався потрапити до будинку, розбив вікна та шукав рушницю, яку потерпілий та його матір сховали від обвинуваченого ОСОБА_5 .

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив замах на умисне вбивство, тобто замах на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_7 .

На протязі всього судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України не визнавав.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що 15 грудня 2018 року він був вдома та випив десь два стакани вина. Далі у нього сталося сварка зі своїм сином ОСОБА_7 , в ході якої його син сказав, що віддасть його до психіатричної лікарні. Це його розлютило та він взяв рушницю, яку зарядив двома патронами, та мав намір вигнати сина з будинку, при цьому налякати його рушницею. Коли він зайшов до кімнати з рушницею, то він держав її стволами до полу. В цей час його син кинувся на нього та вони почали боротися. Під час боротьби стався постріл, після чого його дружина та син відібрали у нього рушницю та виштовхали його на двір. Через деякий час приїхав його молодший син та швидка допомога. Вони взяли потерпілого на покривало та віднесли до швидкої допомоги. Коли швидка уїхала, то він намагався себе вбити з цієї ж рушниці, але це йому не вдалось. Цивільний позов потерпілого не визнав

Під час судових дебатів та останнього слова обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що за час перебування під вартою він осознав, що скоїв злочин та повністю визнає себе винним.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- свідченнями допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що 15 грудня 2018 року, він був вдома у батьків. Знаходячись у своїй кімнаті за комп`ютером він почув крики на кухні, після чого він пішов до кухні, щоб заспокоїти обвинуваченого ОСОБА_5 , який є його батьком та в цей день був у стані алкогольного сп`яніння. Після того, як сварка між батьками закінчилась, а обвинувачений вийшов у двір, він повернувся до своєї кімнати і сів за комп`ютер. Через деякий час він відчув, що хтось підходить с заду до нього та обернувшись він побачив обвинуваченого ОСОБА_5 у якого в руках була мисливська рушниця з якої останній здійснив один постріл в його бік спричинивши при цьому йому вогнепальне поранення правої половини тулуба. Далі, він схопив вцілілою рукою рушницю та намагався відібрати зброю у обвинуваченого ОСОБА_5 . В цей момент до кімнати забігла його мати, яка почала йому допомагати і вони вдвох виштовхали обвинуваченого на двір де відібрали зброю, після чого зачинились в будинку. Далі, вони викликали працівників поліції та швидку допомогу. Цивільний позов підтримав, оскільки витратив дуже багато грошей на лікування та йому ще потрібні гроші, щоб лікуватися. Крім того, він після цієї події не працює, оскільки остався інвалідом. Просив призначити обвинуваченому покарання, яке запропонував прокурор у виді позбавлення волі на дев`ять років;

- свідченнями допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що обвинувачений ОСОБА_5 є її чоловіком. 15.12.2018 року вона зі своїм сином потерпілим ОСОБА_7 були вдома. Пообідавши потерпілий ОСОБА_7 пішов до себе в кімнату, а вона залишилась на кухні мити посуд. З ранку її чоловік обвинувачений ОСОБА_5 вживав спиртні напої. Коли вона була на кухні, то до неї зайшов обвинувачений ОСОБА_5 та почав висловлюватися в її адресу нецензурною лайкою та наносити їй удари по голові. Почувши їх сварку до кухні зайшов її син та зробив зауваження обвинуваченому. Далі, обвинувачений вийшов, а син повернувся до себе в кімнату. Вона пішла до залу гладити білизну. Через деякий час вона почула постріл та відразу побігла до кімнати сина, де побачила що у потерпілого поранена рука і останній намагається відібрати зброю у обвинуваченого ОСОБА_5 . Вона відразу ж почала допомагати синові в результаті чого вони виштовхали обвинуваченого на двір де відібрали зброю, після чого зачинились в будинку. Далі, вони викликали працівників поліції та швидку допомогу. З обвинуваченим вона прожила 43 роки у них іноді були сварки в які вона дітей не вплутувала. Вважає, що у всьому винен алкоголь, який її чоловік вживав регулярно.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження № 0003902 від 15.12.2018 року, про те, що 15.12.2018 року приблизно до 17.00 годині до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, надійшло повідомлення з КЗ «Білгород-Дністровська міськрайонна багатопрофільна лікарня», про те що до лікарні був госпіталізований ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вогнепальним пораненням руки та тулуба, в тяжкому стані, яке отримав внаслідок пострілу з гладко ствольної рушниці від свого батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок сварки за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем мешкання проведено огляд місця події, вилучено рушницю, стріляні гільзи, зафіксовано сліди боротьби;

- випискою ЖЄО від 15.12.2018 року № 18505, відповідно до якої 15.12.2018 року о 17.30 год. до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області надійшло телефонне повідомлення лікаря Білорукова про те, що 15.12.2018 року до ЦМЛ доставлено ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вогнепальним пораненням правого передпліччя і грудної клітини з права, які він отримав внаслідок пострілу з мисливської зброї в ході сварки з батьком ОСОБА_5 , 04.07.1954 р.

- протоколом огляду місця події від 15.12.2018 року з фото таблицями до нього, а саме: будинку АДРЕСА_1 , де на східцях та стіні коридору виявлено речовини червоного кольору; в котельні на підлозі мисливську зброю та стріляну гільзу на котлі. Також, в спальні № 1 було виявлено краплі речовини червоного кольору на порозі; фрагменти схожі на кістки, речовину червоного кольору та фрагменти металу сріблястого кольору. В вітальні на підлозі виявлено стріляну гільзу та було пошкоджено скло вхідних дверей. В спальні № 2 на ліжку виявлено плями в вигляді згустку речовини червоного кольору;

- висновком експерта № 350 від 22.12.2018 року, згідно якого відповідно наданій медичній документації у потерпілого ОСОБА_10 наявне вогнепальне дробове проникаюче поранення правої половини тулуба, з ушкодженням правої легені, правої долі печінки, вогнепальна рана правої верхньої кінцівки з відкритими осколковими переломами кісток правого передпліччя. Наявність множинних сторонніх тіл в м`який тканинах (права легені, права доля печінки, праве передпліччя), що виявлено в ході рентгенологічного обстеження, підтверджує вогнепальний дробовий проникаючий характер поранення.

Тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_10 заподіяне незадовго до початку надання медичної допомоги, можливо в строк вказаний в ухвалі - 15.12.2018р., приблизно в 17 годин 00 хвилин.

Дробове вогнепальне поранення правої половини тулуба, проникаюче в праву плевральну порожнину з пошкодженням правої легені і правої долоні печінки, дробове вогнепальне поранення правого передпліччя з відкритими осколковими переломами кісток правого передпліччя у відповідності до п. 2.1.3. й),к) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відноситься до категорії тяжких по критерію небезпеки для життя;

- висновком експерта № 994-Б/2779-Х від 21.12.2018 року, згідно якого надана на дослідження рушниця з маркуванням № НОМЕР_1 , яка була вилучена в ході огляду домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , належить до категорії вогнепальної зброї.

Надана на дослідження рушниця з маркуванням № НОМЕР_1 , яка була вилучена в ході огляду домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 є гладко ствольною, двоствольною, мисливською рушницею моделі «ИЖ-27» № НОМЕР_1 , 16 калібру, промислового способу виробництва «Іжевського механічного заводу» (Російська Федерація).

З наданої на експертизу рушниці проводились постріли після останнього чищення.

Надані на дослідження: дві гільзи та 4 металевих предмета невизначеної форми, виходячи з вище викладеного дослідження є частинами (стріляними гільзами та фрагментами шроту) мисливських патронів 16 калібру.

Патрони частинами яких є дві гільзи та 4 металевих предмета невизначеної форми призначені для стрільби з мисливської гладко ствольної вогнепальної зброї 16 калібру.

Надані на дослідження дві гільзи, які були вилучені в ході огляду домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , стріляні з наданої на дослідження мисливської рушниці моделі «ИЖ-27» № НОМЕР_1 , 16 калібру;

- висновком експерта № 2780-Х від 02.01.2019 року, згідно якого на наданої на експертизу чоловічій сорочці, яка згідно ухвали про призначення експертизи була вилучена у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлені сліди продуктів пострілу. На наданих на експертизу чоловічій футболці червоного кольору, чоловічих штанах чорного кольору, чоловічій футболці синьо-білого кольору, які згідно ухвали про призначення експертизи були вилучені у потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , також виявлені сліди продуктів пострілу.

На наданому на експертизу одягу виявлені сліди продуктів пострілу, що утворились при використанні в якості заряду нітроцелюлозного пороху;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.02.2019 року та відеозаписом до нього, в ході проведення якого обвинувачений ОСОБА_5 в присутності понятих та за участю захисника детально розповів та продемонстрував як, яким чином та за яких обставин він здійснив постріл в сторону потерпілого ОСОБА_7 з мисливської рушниці;

- довідкою з історії хвороби стаціонарного хворого від 01.02.2019 року № 557320, відповідно до якої потерпілому ОСОБА_7 , 1976 р.н. був поставлений повний діагноз:

Наслідки вогнепального поранення правого передпліччя (15.12.2018). Багатоуламкові переломи променевої та ліктьової кісток з дефектами кісток. Дефект м`яких тканин правого передпліччя. Фіксація правого передпліччя в стрижневому апараті зовнішньої фіксації;

- висновком судово-психіатричних експертів від 05.02.2019 року № 11, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на період часу, що відноситься до вчинення інкримінованих йому дій, на будь-яке хронічне психічне захворювання, недоумство не страждав, у тимчасовому розладі психічної діяльності, або іншому хворобливому стані психіки не перебував, тому він був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Згідно відомостей наданих у матеріалах кримінального провадження та зі слів самого підозрюваного, на період часу, що відноситься до вчинення інкримінованого йому діяння, підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував у стані простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння. При цьому дії його не були обумовлені маяченнями, обманами відчуття, якісно та кількісно порушеною свідомістю, будь-якими суттєвими для дійсного кримінального провадження афективними розладами, тому він міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , також не страждає на будь яке хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки, тому він здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, правильно сприймати обставини, які мають значення для дійсного кримінального провадження, та надавати про них покази. За своїм психічним станом може приймати участь у судово-слідчому розгляді справи, постати перед слідством та судом.

Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Досліджені під час судового розгляду докази суд вважає належними та допустимими, та такими, що отримані у порядку, встановленому КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» при призначенні покарання відповідно до статей 65-69 Кримінального кодексу України (далі - КК) суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, суд відповідно до загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, рівності перед законом та судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, робить висновок, що за результатами даного судового розгляду вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України доведена в повному обсязі.

Висновок суду ґрунтується на висновках з пояснень обвинуваченого, який не заперечував, що дійсно він здійснив постріл у свого сина, пояснень потерпілого та свідка, щодо того, як, коли та за яких обставин обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення. Суд бере до уваги, що пояснення цих осіб є тотожними по суті та не суперечать один одному.

Кім того, вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 18.02.2019 року та відеозаписом до нього, в ході проведення якого обвинувачений ОСОБА_5 детально розповів та продемонстрував як, яким чином та за яких обставин він скоїв постріл в бік потерпілого ОСОБА_7 з мисливської рушниці.

Колегією суддів беруться до уваги покази потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 , які є прямими, послідовними та достовірними, узгоджуються з іншими доказами по кримінальному провадженню, причин для оговору обвинуваченого у них відсутні, як не встановлено їхньої особистої зацікавленості у притягненні обвинуваченого до кримінальної відповідальності і дозволяють детально встановити всі обставини, що в сукупності з іншими доказами кримінального провадження дають можливість суду встановити істину та зробити висновок про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 .

Крім того, суд бере до уваги висновок судово-психіатричної експертизи від 10.05.2018 року № 25, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на період часу, що відноситься до вчинення інкримінованих йому дій, був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, він здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, правильно сприймати обставини, які мають значення для дійсного кримінального провадження, та надавати про них покази. За своїм психічним станом може приймати участь у судово-слідчому розгляді справи, постати перед слідством та судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Оцінюючи докази у сукупності, колегія суддів визнає винним обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч.3 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство).
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , колегія суддів відносить каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , колегія суддів відносить вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_5 кримінального обвинувачення, колегія суддів вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, позитивні характеристики за місцем мешкання та за місцем роботи, його вік, стан здоров`я те, те що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Враховуючи викладене та те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, його відношення до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що він на протязі всього судового розгляду не визнавав свою провину, а визнав вину лише наприкінці судового розгляду, що не сприймається судом як щире каяття, а розцінюється як спроба пом`якшити своє покарання, враховуючи тяжкі наслідки вчиненого злочину, скоєного обвинуваченим за обтяжуючих обставин, враховуючи думку потерпілого, який просив призначити покарання, запропоноване прокурором, у виді позбавлення волі на строк 9 років, а також враховуючи пенсійний вік обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання та вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, достатній для досягнення цілей покарання.

Колегія суддів приходить до переконання, що ізоляція обвинуваченого ОСОБА_5 до позбавлення волі на певний строк відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Під час досудового слідства потерпілий ОСОБА_7 заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на його користь матеріальної та моральної шкоди у розмірі 500 000 грн.

При вирішенні питання про задоволення цивільного позову потерпілого в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні.

За змістом ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичної білі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, суд вважає, що потерпілий ОСОБА_7 має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що йому в наслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Між тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням викладеного, та часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_5 цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 , суд вважає необхідним позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково, стягнувши з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого компенсацію моральної шкоди у сумі 300 000 грн.

В частині стягнення матеріальної шкоди, суд вважає необхідним задовольнити позов потерпілого на суму, яка підтверджена ним наданими до суду квитанціями, та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого компенсацію майнової шкоди у сумі 58 808,29 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на корить держави витрати за проведення експертизи зброї в сумі 2 288 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на корить держави витрати за проведення експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу в сумі 4 290 грн.

Скасувати арешт який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.12.2018 року, а саме з рушниці мисливської, з маркуванням № НОМЕР_1 , запакованої в поліетиленовий пакет, з биркою; двох гільз, запакованих до паперових конвертів; змивів речовини червоного кольору на марлевих тампонах, запакованих в паперові конверти; дробі, запакованої до паперового конверту, змивів з рук та обличчя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на марлевих тампонах, запакованих в паперові конверти; сорочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запакованої до спеціального пакету № 4520559; сорочки, штанів та футболки потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запакованих до спеціального пакету № ЕХР0409050.

Речові докази: рушницю мисливську, з маркуванням № НОМЕР_1 , запаковану в поліетиленовий пакет, з биркою; дві гільзи, запаковані до паперових конвертів; змиви речовини червоного кольору на марлевих тампонах, запаковані в паперові конверти; дріб, запаковану до паперового конверту, змиви з рук та обличчя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на марлевих тампонах, запаковані в паперові конверти; сорочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запаковану до спеціального пакету № 4520559; сорочку, штани та футболку потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запаковану до спеціального пакету № ЕХР0409050, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області знищити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 залишити у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України, та на підставі санкції вказаної статті, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України, призначити йому покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 залишити у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання тобто з 28.12.2018 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково:

Стягнути с засудженого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7 компенсацію матеріальної шкоди в сумі 59 808,29 грн.

Стягнути с засудженого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7 компенсацію моральної шкоди у сумі 300 000 грн.

В іншій частині цивільний позов залишити без задоволення.

Стягнути с засудженого ОСОБА_5 на корить держави витрати за проведення експертизи зброї в сумі 2 288 грн.

Стягнути с засудженого ОСОБА_5 на корить держави витрати за проведення експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу в сумі 4 290 грн.

Скасувати арешт який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.12.2018 року, а саме з рушниці мисливської, з маркуванням № НОМЕР_1 , запакованої в поліетиленовий пакет, з биркою; двох гільз, запакованих до паперових конвертів; змивів речовини червоного кольору на марлевих тампонах, запакованих в паперові конверти; дробі, запакованої до паперового конверту, змивів з рук та обличчя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на марлевих тампонах, запакованих в паперові конверти; сорочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запакованої до спеціального пакету № 4520559; сорочки, штанів та футболки потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запакованих до спеціального пакету № ЕХР0409050.

Речові докази: рушницю мисливську, з маркуванням № НОМЕР_1 , запаковану в поліетиленовий пакет, з биркою; дві гільзи, запаковані до паперових конвертів; змиви речовини червоного кольору на марлевих тампонах, запаковані в паперові конверти; дріб, запаковану до паперового конверту, змиви з рук та обличчя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на марлевих тампонах, запаковані в паперові конверти; сорочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запаковану до спеціального пакету № 4520559; сорочку, штани та футболку потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запаковану до спеціального пакету № ЕХР0409050, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3