Справа № 303/3960/21
Провадження № 1-в/303/117/21

У Х В А Л А

04 червня 2021 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
представника органу пробації ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку виконання вироку, справу за поданням провідного інспектора Мукачівського МРВ з питань пробації філії ДУ «Центр пробацій» в Закарпатській області, ОСОБА_6 про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В :

Вироком Городоцького районного суду Львівської області від 25.11.2019 року ОСОБА_5 , внаслідок затвердження угоди про визнання винуватості, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено обумовлену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців і покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вирок набрав законної сили 26.12.2019 року.
Вироком Городоцького районного суду Львівської області від 11.03.2021 року ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з іспитовим строком 2 (два) роки і покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вирок набрав законної сили 12.04.2021 року.
У поданні ставиться питання про застосування покарання за наявності двох вироків відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , за правилами ч.4 ст.70 КК України.
Інстектор уповноваженого органу пробації у судовому засіданні подання підтримав просив визначити остаточне покарання засудженому ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень (злочинів), відповідно до ч.4 ст. 70 КК України та п.11 ст. 537 КПК України.
Засуджений ОСОБА_5 не заперечив проти задоволення подання.
Прокурор заперечила проти задоволення клопотання про призначення покарання засудженому ОСОБА_5 за правилами ч.4 ст. 70 КК України.
Згідно ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Вислухавши інспектора, який підтримав подання, думку прокурора, засудженого, дослідивши матеріали подання, суд вважає за потрібне в задоволенні подання відмовити з наступних підстав:
Питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, розглядаються судом у порядку, передбаченому ст. ст. 537, 539 КПК України.
Як вбачається з подання та доданих до нього матеріалів, після постановлення вироку Городоцького районного суду Львівської області від 25.11.2019 року у справі по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України, останній засуджений Вироком Городоцького районного суду Львівської області від 11.03.2021 року за ч.3 ст.185 КК України, тобто за вчинення кримінального правопорушення (злочин), вчинений ним до постановлення попереднього вироку.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.
Згідно ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Слід зазначити, що відповідно до ст. 1 КК України та ст. 2 КПК України завданням Кримінального кодексу України та кримінального провадження є захист особи, охорона її прав, свобод та законних інтересів.
Також, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.
Зокрема, відповідно до вищезазначеної постанови, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст. 43 КК України не було вирішено.
Крім того, у порядку передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду в такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.
Суд зазначає, що застосування в даному випадку до ОСОБА_5 вимог ч.4 ст.70 КК України, як того просить у поданні інспектор уповноваженого органу пробації, може погіршити становище засудженого, що на стадії виконання вироку суду є неприпустимим.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання старшого інспектора уповноваженого органу пробації слід відмовити за безпідставністю.
Керуючись: положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства про вирішення питань, повязаних з виконанням вироків» від 21 грудня 1990 року № 11,Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Подання провідного інспектора Мукачівського МРВ з питань пробації філії ДУ «Центр пробацій» в Закарпатській області, ОСОБА_6 про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , - залишити без задоволення.
Вирок Городоцького районного суду Львівської області від 25.11.2019 року щодо ОСОБА_5 , який набрав законної сили 26.12.2019 року та Вирок Городоцького районного суду Львівської області від 11.03.2021 року щодо ОСОБА_5 , який набрав законної сили 12.04.2021 року, виконувати окремо.
На ухвалу судді може бути подана апеляція до Закарпатського Апеляційного суду протягом семи діб з дня її винесення

Головуючий ОСОБА_1