Провадження № 1-кс/760/4653/21
УХВАЛА
про повернення клопотання
про арешт майна

25 травня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_2 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000041 від 15.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України (далі КК України),

В С Т А Н О В И В:

21.05.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_2 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000041 від 15.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 21.05.2021 для розгляду зазначеного клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 . Клопотання фактично передано слідчому судді по реєстру 24.05.2021.

В клопотанні ставиться питання про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем розташування (виробництва) ТОВ «Птахоферма «Курничок», () та ТОВ «Фабрика органічних добрив» () у цілісному майновому комплексі, який використовують вищевказані підприємства, що знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами: :03:001:0809, :03:001:0810, :03:001:0811, :03:001:0807, :03:001:0808, :03:001:0812, :03:001:0813, за адресою: Вінницька область, с. Жабокрич, відповідно до протоколу обшуку від 14.04.2021, та заборону будь-яким особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися даним майном, а саме:

1.обладнання для сушки курячого посліду - АВМ, - 1,5, країна-виробник Україна, яке складається з сушильної установки типу АВM 1,5 АГ, заводський № б/н, інвентарний № 2129, рік виготовлення 1995, країна-виробник - Україна;

2.обладнання для сушки курячого посліду АBМ - 1,5, країна-виробник - Україна, яке складається з сушильної установки типу АВМ 1,5, заводський № б/н, інвентарний № 2128, рік виготовлення - 1995, країна-виробник - Україна;

3.випарника ЗВГ ТAG моделі «FOE-300», заводський № 13VC661, рік виготовлення - 2018, країна-виробник - Італія;

4.резервуара для ЗВГ V=6,3 м3; №1410, pік виготовлення 2014, ТОВ «Шельф- Оіл», країна-виробник - Україна;

5.резервуара для ЗВГ V=9,9 м3; №601, pік виготовлення - 2019, ТОВ «Захід-Транс-Сервіс», країна-виробник - Україна. :03:001:0808; :03:001:0812; 1,5 АГ, країна-виробник - Україна.

Як вбачається з матеріалів клопотання про арешт майна, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19.04.2021 та ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 05.05.2021 первинні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт відповідного тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000041 від 15.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, були повернуті прокурору та встановлено строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Зокрема, ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 05.05.2021 мотивована наступним:

«До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Як вбачається з поданого клопотання, прокурором не було виконано вимоги ухвали від 19.04.2021 слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, а саме у порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні не вказано обґрунтування необхідності арешту майна з огляду на те, що метою його застосування є збереження речових доказів, зокрема щодо відповідності такого майна критеріям зазначеним у статті 98 цього кодексу.
Крім того, в порушення п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, слідчим, прокурором в клопотанні не зазначено відповідні документи, що підтверджують право власності на вказане майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном та не додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання в цій частині.
Також, в клопотанні не зазначено власників вказаного майна, фактичних даних щодо адрес фізичних чи юридичних осіб, які є власниками вказаного майна, переліку таких власників вилученого майна, що позбавляє суд можливості виконати вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України щодо судового виклику власників майна для розгляду даного клопотання.»
Слідчий суддя звертає увагу, що вимоги ухвал слідчих суддів Солом`янського районного суду міста Києва від 19.04.2021 та 05.05.2021 виконані не повністю.

Слідчий суддя зауважує, що зі змісту клопотання вбачається, що майно, про накладення арешту на яке ставиться питання, є тимчасово вилученим.

За змістом п.п. 1, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Главою 10 розділу ІІ КПК України визначено заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування. Згідно зі ст. 131 цього Кодексу одним із таких заходів, що застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження, є арешт майна.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

За змістом ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Вказаним вимогам клопотання, що є предметом розгляду, наразі не відповідає.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 171 КПК клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

За змісто ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Правовий аналіз указаних норм дає підстави для висновку про те, що поновлення строку на подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна кримінальним процесуальним законодавством не передбачено, оскільки змістом ч. 5 ст. 171 КПК України імперативно встановлено строк звернення з відповідним клопотанням та правові наслідки його пропуску.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене та вимоги законодавства, що регулюють питання арешту тимчасово вилученого майна, слідчий суддя приходить висновку про повернення відповідного клопотання про арешт майна.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 94, 170-173, 309, 310, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_2 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000041 від 15.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1