Справа № 953/6710/20
н/п 1-кс/953/1089/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" лютого 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
адвоката - ОСОБА_3 ,
У сторони захисту виникла необхідність доступу до інформації, що міститься в Єдиному реєстрі досудових розслідувань стосовно зазначених кримінальних проваджень з можливістю отримання письмової інформації в паперовому та електронному вигляді.
В судовому засіданні заявник підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.
Прокурор ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, від прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю обласної прокуратури ОСОБА_5 надійшов лист, згідно до якого він просив відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на його необґрунтованість.
Слідчий суддя, вислухавши доводи заявника, дослідивши документи та оцінивши докази, якими обґрунтовується клопотання, доходить висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.
За змістом ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
В статті 132 КПК України викладені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Так, відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
18.10.20 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 361 КК України, тобто несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку, що призвело до витоку інформації та порушення встановленого порядку її маршрутизації у складі організованої групи.
Відповідно до ст. 222 КПК України відомості досудового розслідування можуть розголошуватись в тому обсязі, в якому слідчий або прокурор визнають можливим.
Відповідно до п. 2 Розділу 1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 р. № 139, реєстр - це створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених в п. 1 глави 2 цього розділу, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким врегульовано питання захисту персональних даних та доступ до інформації з обмеженим доступом.
Положенням «Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань» (далі - ЄРДР) передбачено надання відомостей з Реєстру у вигляді витягу в порядку, встановленому КПК України, за формою, наведеною у додатку 6 до цього Положення.
Що стосується суб`єктів, які мають право доступу до ЄРДР, то їх перелік є обмеженим, неоднаковими також є їх повноваження та обсяг доступу до інформації.
Держателем ЄРДР визначено ГПУ, яка здійснює розробку засобів організаційного, методологічного та програмно-технічного ведення Реєстру; виконує функції адміністратора електронної бази даних (накопичення, зберігання, захист, контроль права доступу тощо); організує взаємодію з базами даних МВС України та Державної судової адміністрації України; розробляє нормативні документи щодо створення, ведення та користування даними Реєстру. Держатель має право доступу до відомостей, внесених до ЄРДР у повному обсязі з урахуванням повноважень, якими наділені прокурори та керівники підрозділів ГПУ.
Виконання функцій адміністратора ЄРДР покладається як на ГПУ, так і на прокуратури областей та інші прирівняні до них прокуратури. На прокуратури областей та інші прирівняні до них прокуратури покладаються функції адміністраторів спеціалізованих прокуратур (на правах обласних). Адміністратор забезпечує технічне й технологічне створення та супроводження програмного забезпечення ЄРДР, адміністрування і моніторинг використання системи, надання реєстраторам доступу до нього та обмеження доступу у визначених Положенням випадках, використання електронного цифрового підпису, збереження і захист даних, що містяться в ЄРДР, перевірки дотримання дисципліни та системи безпеки, проводить навчання щодо наповнення та користування ЄРДР, а також виконує інші функції, передбачені Положенням.
За кожним фактом втрати або пошкодження реєстратором носія з електронним цифровим підписом адміністратор невідкладно вживає заходів до його блокування та повідомляє про це Держателя Реєстру. Адміністратор негайно інформує відповідного керівника прокуратури та органу досудового розслідування про намагання реєстратора отримати інформацію за межами наданого йому доступу.
Реєстраторами ЄРДР є: прокурори; слідчі - органів прокуратури, внутрішніх справ, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань (з моменту створення).
Право доступу до відомостей, внесених до ЄРДР мають: прокурори та керівники обласних прокуратур, спеціалізованих (на правах обласних), міських, міських з районним поділом, районних, міжрайонних та прирівняних до них прокуратур - у межах кримінальних правопорушень, щодо яких слідчими прокуратури та слідчими піднаглядних їм органів провадиться досудове розслідування; слідчі та керівники органів досудового розслідування - органів прокуратури, внутрішніх справ, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства та органів Державного бюро розслідувань (з моменту створення) - у межах кримінальних правопорушень, щодо яких цими органами провадиться досудове розслідування та здійснюється контроль за додержанням вимог кримінального процесуального законодавства.
Користувачами ЄРДР є: керівники прокуратур та органів досудового розслідування, прокурори, слідчі й інші уповноважені особи органів внутрішніх справ, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, і Державного бюро розслідувань, які виконують функції з інформаційно-аналітичного забезпечення правоохоронних органів та ведення спеціальних обліків (оперативних, оперативно-облікових, дактилоскопічних тощо) відповідно до чинного законодавства. Користувачі наділені правом доступу до відомостей, внесених до ЄРДР у межах наданих адміністратором прав доступу для отримання інформації про розпочаті досудові розслідування та прийняті під час досудового розслідування рішення, забезпечення ведення спеціальних обліків, проведення аналізу результатів діяльності правоохоронних органів.
Відомості з Реєстру надаються у вигляді витягу, який є документом про внесення певних відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру або про відсутність таких. Реєстратори самостійно формують (отримують) витяг з Реєстру у межах внесеної у кримінальному провадженні інформації та посвідчують його своїм підписом.
Із наведеного вбачається, що ЄРДР по-перше, як електронна база, має визначену та розгалужену структуру; по-друге, є ресурсом з обмеженим доступом; по-третє, коло суб`єктів, які мають доступ до відомостей внесених до ЄРДР та межі такого доступу чітко визначені; по-четверте, на підставі даних ЄРДР формується статистична звітність правоохоронних органів, що визначає рівень злочинності, стан і структуру кримінальних правопорушень, розкриття злочинів; по-п`яте, внесення відомостей до ЄРДР визначає початок досудового розслідування. Разом з тим, чітко не визначено статус інформації, що міститься в Реєстрі (відкрита, конфіденційна, таємна). Пункт 1.3 передбачає попередження осіб, які подають заяву чи повідомляють про кримінальне правопорушення, про кримінальну відповідальність, тоді як КПК України цієї процедури не передбачає.
Слідчий суддя вважає відсутні підстави для задоволення клопотання, оскільки доступ до ЄРДР є обмеженим.
Крім того, під час розгляду клопотання заявником заявлене клопотання про можливість ознайомлення з матеріалами судової справи щодо надання дозволу на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 (справа № 953/6710/20).
Заявлене клопотання задоволенню не підлягає, оскільки судом розглядається клопотання, яке заявлене в порядку ст. 159,160 КПК України, тобто з інших підстав.
Крім того, відповідно до листа Ради суддів загальних судів № 9рсзс8/14-вих від 03 лютого 2014 року, слідчі судді повинні дотримуватися вимог ст. 222 Кримінального процесуального кодексу України щодо недопустимості розголошення відомостей досудового розслідування та рішення Ради суддів України від 17 лютого 2012 р. № 4 «Про затвердження Переліку судових рішень судів загальної юрисдикції, що підлягають включенню до Єдиного державного реєстру судових рішень» із подальшими змінами і доповненнями, внесеними рішеннями Ради суддів України від 23 лютого 2012 р. № 16, від 21 грудня 2012 р. № 84.
Згідно з ч. 1 ст. 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 132, 160, 163, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1