ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8008/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/232/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши 31 травня 2021 р. у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2021 р.,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2021 року задоволено клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_9 , яке погоджено з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіальних управлінь Державного бюро розслідувань Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бучач Тернопільської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді начальника відділу безпеки середовища життєдіяльності Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням розміру застави в сумі 90800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн. та покладенням на нього відповідних обов`язків у випадку її внесення.

Датою закінчення дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зазначено 03.07.2021, а у разі внесення застави встановлено строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків до 06.07.2021.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нове рішення, яким застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а заставу повернути заставодавцеві ОСОБА_11 .

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків слідчого судді, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

У свої апеляційній скарзі апелянт вказує, що у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилається на ряд ризиків, таких як: переховування від слідства; вплив на свідків, знищення документів, обґрунтовуючи це тим, що підозрюваний усвідомлює міру покарання, може перешкоджати слідству.

На думку апелянта, такий ризик як переховування від органів досудового розслідування та/або суду не є доведеним прокурором.

Посилається на неможливість незаконного впливу на свідка ОСОБА_12 , оскільки останній вже допитаний слідчим і являється єдиним безпосереднім свідком.

Зазначає, що незрозуміло, яким чином підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-який із документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Наголошує на тому, що на даний час його сім`я у скрутному матеріальному становищі, так як його дружина позичила кошти для внесення застави.

Крім цього, до апеляційної скарги долучена копія квитанції за кодом : 9232-2333-9928-7282 від 11.05.2021, згідно якої ОСОБА_11 внесла на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області (код отримувача 26198838) заставу у розмірі 90800 грн. за ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000028 за ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.05.2021.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги підозрюваного, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 слід залишити без задоволення з таких підстав.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000028 від 28.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

28.04.2021 до Третього СВ (з дислокацією у м. Тернополі) ТУ ДБР у м. Львові надійшли матеріали Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, в яких міститься заява ОСОБА_12 від 28.04.2021, де він зазначає, що начальник відділу безпеки середовища життєдіяльності Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Держпродспоживслужби в Тернопільській області ОСОБА_7 , вимагав у нього неправомірну винагороду в сумі 1000 доларів США за невтручання у здійснення господарської діяльності на території Тернопільської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , відповідно до наказу № 113-к від 25.05.2018 обіймає посаду начальника відділу безпеки середовища життєдіяльності Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області.

Відповідно до посадової інструкції, затвердженої начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області від 12.03.2021, на начальника відділу безпеки середовища життєдіяльності Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Держпродспоживслужби в Тернопільській області, зокрема покладено: здійснення організаційно-методичного керівництва роботою відділу та забезпечення виконання покладених на нього завдань і функцій; організація та здійснення в межах компетенції контролю за факторами середовища життєдіяльності людини, що мають шкідливий вплив на здоров`я населення, зокрема шляхом організації моніторингових лабораторно-інструментальних досліджень об`єктів середовища; участь у визначенні факторів, що можуть мати шкідливий вплив на здоров`я людини; організація та здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду (контролю) за додержанням підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності державних санітарних норм і правил, гігієнічних нормативів і регламентів, в тому числі щодо безпечного виробництва, транспортування, зберігання, застосування пестицидів і агрохімікатів; організація проведення досліджень (випробувань) для цілей державного нагляду (контролю); здійснення в межах повноважень надання адміністративних послуг, підготовки документів дозвільного характеру, передбачених Законом України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» та погоджувальних процедур, проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи, підготовка відповідних проектів висновків; участь у розробленні санітарних, протиепідемічних (профілактичних) заходів, вимог щодо окремих показників якості харчових продуктів, кормів, регламентів та стандартів; участь у розгляді проектів нормативно-правових актів у сфері санітарного законодавства, які надходять від Держпродспоживслужби, територіальних органів виконавчої влади, підготовка в межах повноважень, передбачених законом, висновків і пропозицій; здійснення у межах компетенції контролю за усуненням причин і умов виникнення та поширення інфекційних, масових неінфекційних захворювань, отруєнь та радіаційних уражень людей; організація та участь у проведенні розслідувань, спрямованих на виявлення причин та умов, що призводять до виникнення і поширення масових неінфекційних захворювань (отруєнь) та радіаційних уражень, випадків порушення норм радіаційної безпеки, санітарних правил роботи з радіоактивними речовинами, іншими джерелами іонізуючих випромінювань та вжиття заходів до їх усунення відповідно до законодавства; розроблення та здійснення санітарних заходів, що стосуються обмеженого (визначеного) кола осіб чи випадків, передбачених законодавством, зокрема щодо обмеження, заборони, тимчасового припинення діяльності, вживання відповідно до закону інших заходів реагування, у тому числі обмеження або заборони ввезення на митну територію області, перевезення через митну територію області (транзит) біологічних продуктів, патологічного матеріалу; підготовка пропозицій щодо обмеження або заборони в`їзду на територію Тернопільської області її громадян, іноземців та осіб без громадянства, експорту, імпорту, транзиту вантажів і товарів з держав або регіонів у зв`язку з неблагополучною епідемічною ситуацією на їх території; здійснення передбачених законодавством заходів для припинення порушень санітарного законодавства; організація проведення заходів, спрямованих на підвищення рівня гігієнічних знань працівників, в тому числі тих, які підлягають обов`язковим медичним оглядам, а також тих, які зазнають у виробництві, сфері послуг, інших галузях ризику дії небезпечних факторів; у межах повноважень, передбачених Законом, складання за результатами здійснення заходів державного нагляду (контролю) протоколів про адміністративні правопорушення у сфері санітарного законодавства. Відтак відповідно до покладених на нього обов`язків начальник відділу безпеки середовища життєдіяльності Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Держпродспоживслужби в Тернопільській області є працівником правоохоронного органу.

Таким чином, ОСОБА_7 як начальник відділу безпеки середовища життєдіяльності Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області є особою, уповноваженою на виконання функцій держави, при виконанні службових обов`язків постійно здійснює функції представника влади та службової особи, користується делегованими центральним органом виконавчої влади повноваженнями.

Так, на початку березня 2021 року ОСОБА_12 звернувся до начальника відділу безпеки середовища життєдіяльності Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області ОСОБА_7 з метою оформлення дозвільних документів на зайняття господарською діяльністю, пов`язаною з випалюванням дерев`яного вугілля. В цей час у ОСОБА_7 виник умисел на одержання неправомірної вигоди у ОСОБА_12

27.04.2021 приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_12 зустрівся з ОСОБА_7 поряд з адміністративним приміщенням Держспоживслужби в Тернопільській області, розташованим на вул. Текстильній, 6 в м. Тернополі, на АЗС «Маркет».

Під час розмови з ОСОБА_7 ОСОБА_12 повідомив, що він знайшов земельну ділянку в с. Новосілка Підволочиського району, на якій розміщено п`ять стаціонарних бочок для випалювання, власником якої є ОСОБА_13 , та має намір почати виготовлення необхідних дозвільних документів для здійснення господарської діяльності, пов`язаної з випалюванням дерев`яного вугілля. В цей час з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 , будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, виконуючи покладені на нього обов`язки, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, використовуючи надані йому повноваження, всупереч інтересам служби повідомив ОСОБА_12 , що дані документи виготовляються від трьох до шести місяців, але якщо ОСОБА_12 має бажання на даний час здійснювати діяльність, то ОСОБА_7 за 1000 доларів США за перших 6 місяців роботи підприємства не буде втручатись в господарську діяльність підприємства та не буде реагувати на звернення, які будуть надходити на адресу Держспоживслужби в Тернопільській області щодо діяльності підприємства, а також надасть позитивне погодження оцінки впливу на довкілля, що є підставою для видачі дозволу на викиди та є необхідним для легальної діяльності господарської діяльності.

ОСОБА_12 , будучи поставленим в умисно створені ОСОБА_7 умови, за яких він вимушений надати неправомірну вигоду, з метою реалізації свого права на господарську діяльність, а саме за безперешкодне здійснення господарської діяльності, пов`язаної з випалюванням дерев`яного вугілля, та позитивного погодження оцінки впливу на довкілля, що є підставою для видачі дозволу на викиди, який є необхідним для законного випалювання дерев`яного вугілля, погодився на таку протиправну вимогу ОСОБА_7 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 05.05.2021 приблизно о 16 год. 00 хв. зустрівся із ОСОБА_12 поряд з адміністративним приміщенням Держспоживслужби в Тернопільській області на вул. Текстильній, 6, м. Тернопіль, на АЗС «Маркет». Під час розмови ОСОБА_7 повторно повідомив ОСОБА_12 , що зі свого боку він погодить усі документи, які є необхідними для легальної господарської діяльності, пов`язаної з випалюванням дерев`яного вугілля, та ОСОБА_12 може вже безперешкодно здійснювати господарську діяльність в період виготовлення дозволів, і з боку його відділу безпеки середовища життєдіяльності Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Держпродспоживслужби в Тернопільській області не буде жодних перешкод. Також ОСОБА_7 не буде втручатись в господарську діяльність, не буде реагувати на звернення, які будуть надходити на адресу вказаного відділу.

Після цього ОСОБА_7 зазначив, щоб ОСОБА_12 до кінця дня передав раніше зазначену суму грошей.

В подальшому, 05.05.2021 приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в автомобілі ОСОБА_12 марки «Volkswagen Golf», який знаходився за адресою: вул. Липова в м. Тернополі, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення одержав від ОСОБА_12 неправомірну вигоду в сумі 1000 доларів США за безперешкодне здійснення господарської діяльності, пов`язаної з випалюванням дерев`яного вугілля, та позитивного погодження оцінки впливу на довкілля, що є підставою для видачі дозволу на викиди, який є необхідним для законного випалювання дерев`яного вугілля.

Після одержання зазначеної неправомірної вигоди злочинна діяльність ОСОБА_7 була припинена працівниками правоохоронних органів.

05.05.2021 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

06.05.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. При цьому слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вказаних вище обставин.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у рішенні «К. Г. проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому тлумачення поняття «обґрунтованість» буде залежати від усіх обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з необхідністю на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства».

Виходячи з наведеного і надаючи оцінку матеріалам провадження, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заява ОСОБА_12 про вчинення кримінального правопорушення від 28.04.2021, в якій останній зазначив, що саме ОСОБА_7 вимагає у нього неправомірну вигоду; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 28.04.2021 та протокол його додаткового допиту від 05.05.2021, в яких зафіксовані показання останнього щодо вимагання неправомірної вигоди ОСОБА_7 ; протокол огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 05.05.2021; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.05.2021, в якому зафіксовано, що під час затримання проведено особистий обшук ОСОБА_7 , в результаті проведення якого виявлено та вилучено кошти у сумі 1000 доларів США, серії та номера яких повністю співпадають із тими, що зазначені у протоколі огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 05.05.2021.

Колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Феррарі-Браво проти Італії» заява №9627/81 від 14 березня 1984 року, відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

При цьому колегія суддів зазначає, що на даній стадії провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою відповідно до ч. 2 даної статті є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Окрім наявної обґрунтованої підозри слідчий суддя правильно врахував, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, наведені слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та доведені прокурором в судовому засіданні, а саме: підозрюваний може незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду.

При цьому слідчим суддею вірно зазначено, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Тому, враховуючи вищезазначене, твердження апеляційної скарги підозрюваного, що слідчим не доведено можливість незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, є необґрунтованими.

Також колегія суддів вважає доведеним ризик, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-який із документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час у межах досудового розслідування не вилучено всіх оригіналів документів, які мають доказове значення для встановлення обставин даного кримінального правопорушення.

За таких обставин твердження апеляційної скарги підозрюваного про те, що незрозуміло, яким чином він може знищити, сховати або спотворити будь-який із документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, спростовується вищенаведеним.

Надаючи оцінку можливості підозрюваному ОСОБА_7 переховуватися від слідства та суду, колегія суддів погоджується із твердженням слідчого судді, що ризик того, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду не є доведеним прокурором належними та допустимими доказами.

Задовольняючи вказане клопотання слідчого, слідчий суддя, встановивши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, врахувавши вагомість наданих доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 злочину, його вік, стан здоров`я, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, дружини, яка не працює, міцність соціальних зв`язків, зокрема, що останній офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання та позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, дійшов обґрунтованого висновку, що відносно підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки, саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому колегія суддів наголошує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування по даній конкретній справі з урахуванням особи підозрюваного та тяжкості можливого покарання, яке загрожує у разі доведеності вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який навіть з урахуванням презумпції невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, - підстав для застосування до ОСОБА_7 особистого зобов`язання або іншого, не пов`язаного з триманням під вартою запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, в тому числі з огляду на ступінь суспільної небезпеки злочину, у якому підозрюється ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 368 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, та який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами. У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Матеріали провадження не містять даних, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

Врахував слідчий суддя при обранні запобіжного заходу і стан здоров`я підозрюваного.

З огляду на викладене слідчим суддею при розгляді клопотання повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких підозрюваний просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Доказів на спростування висновків слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку про залишення апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 309, 407 ч. 3 п. 1, ч.1 ст. 418, ст. ст. 419, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2021 р. про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 90800 грн. з покладенням на нього відповідних обов`язків у випадку її внесення, - без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

________________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3