Провадження № 1-кс/761/6843/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва

ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києві ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001136 від 21.03.2021
В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло зазначене клопотання, яке обґрунтовується тим, що у провадженні СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001136 від 21.03.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України.

За обставин, викладених у клопотанні, 21.03.2021 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
21.03.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України.
У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний вчинив інкриміновані злочини, один з яких відноситься до категорії тяжких, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років.
Необхідність застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового слідства і суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Беручи до уваги викладене, а також дані про особу ОСОБА_5 , обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, у клопотанні слідчий за погодженням з прокурором просять застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, що узгоджується із положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України з урахуванням тих обставин, що вказані злочини вчинено із застосуванням насильства та із погрозою вбивства.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених в ньому та зазначила, що підозра пред`явлена ОСОБА_5 є обґрунтованою і повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Захисник ОСОБА_4 фактично не заперечував щодо обґрунтованості підори, однак зазначав, що ризики зазначені прокурором є недоведеними. Крім того зазначив, що ОСОБА_5 проживає з сестрою та має намір відшкодувати шкоду завдану потерпілому, у зв`язку з чим просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника та зазначив, що повністю визнає свою провину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001136 від 21.03.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України.

За обставин, викладених у клопотанні, 21.03.2021 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
21.03.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри пред`явленої ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги рішення ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії», згідно з яким не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, зокрема: протокол прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, протокол прийняття заяви від ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення, протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколи пред`явлення особи для впізнання з потерпілим ОСОБА_7 , протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_8 , протокол затримання ОСОБА_9 , протокол затримання ОСОБА_5 , протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протокол слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_7 , протокол слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 , довідка №5914 видана МКЛ ШМД та інші матеріали провадження в їх сукупності.
Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Враховуючи конкретні обставини справи та дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за один з яких передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, не працює, суспільно корисною працею не займається, а отже не має постійного джерела доходу, не має сталих соціальних зв`язків, у зв`язку із чим наведені в клопотанні обставини свідчать про існування ризику того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.
При цьому, при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому чинний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
За таких обставин, слідчий суддя вважає доведеними ризики, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваного, що останній може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження і саме обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Враховуючи вказане, з метою запобігання спробам підозрюваного ухилитись від досудового провадження та суду, продовження кримінально караної діяльності, і для забезпечення виконання процесуальних рішень, вважаю необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Слідчим суддею також враховано, що кримінальні правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_5 , вчинено із застосуванням насильства, що в силу положень ч. 4 ст. 183 КПК України надає право слідчому судді не визначати розміру застави у кримінальному провадженні.

Отже, на думку слідчого судді, застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак по наявність підстав для задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині даної ухвали.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою визначити строком 59 днів, тобто до 18 травня 2021 року включно.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1