Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 499/890/18

Номер провадження: 1-кп/511/8/21

23 червня 2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області кримінальне провадження №0000537 від 22.07.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлопіль Іванівського району Одеської області, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.287 КК України,
В с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_9 22.07.2015 року в період часу з 10 год до 14 год разом з ОСОБА_10 , знаходячись на території гаражу в с. Михайлопіль Іванівського району Одеської області, проводили ремонтно-відновлювальні роботи легкового автомобіля ВАЗ 21063 д/н НОМЕР_1 , власником якого був ОСОБА_5 , під час чого вони разом вживали спиртні напої.

Біля 14 години цього ж дня обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи легковим автомобілем ВАЗ 21063 д/н НОМЕР_2 , в салоні якого знаходився пасажир ОСОБА_10 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння, виїхав з гаража на вказаному автомобілі на автодорогу сполученням м. Березівка автодорога Київ-Одеса, де зупинив керований ним автомобіль.

Після цього, біля 14 год 20 хв ОСОБА_5 достовірно знаючи, що ОСОБА_10 перебуває в стані алкогольного сп`яніння на його прохання дозволив сісти за кермо вказаного автомобіля та керувати ним, тобто допустив до керування транспортним засобом особу, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Після цього 22.07.2015 року о 14 год. 20 хв, у світлий час доби, ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо технічно справного легкового автомобіля ВАЗ21063 д/н НОМЕР_2 , запустив двигун та відновив на ньому рух по проїзній частині автодороги «Київ Одесса».

Під час руху водій ОСОБА_10 , діючи з необережності та в порушення вимог п.п.1.5, 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1 Правил дорожнього руху України, не переконався в безпеці свого руху, не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, стан свого здоров`я, а також особливості завантаження і стан автомобіля, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого на ділянці дорого сполученням м. Березівка автодорога Київ-Одеса, розташованій на 3150 м від с. Михайлопіль Іванівського району Одеської області, не впорався з керуванням автомобіля, в результаті чого допустив виїзд за межі проїзної частини на ліве узбіччя, де відбулось перекидання автомобіля.

У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водію ОСОБА_10 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, від яких він помер на місці події.

Допущені водієм ОСОБА_10 порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті останнього.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються за ст.287 КК України, як допуск до керування транспортним засобом особи, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, вчинене особою, відповідальною за експлуатацію транспортних засобів, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_5 в суді вину у вчинені інкримінованого йому злочину визнав повністю, суду показав, що 22.07.2015 року з ранку вирішив відремонтувати власний автомобіль ВАЗ 21063 д/н НОМЕР_2 . Допомагав йому з ремонтом автомобіля Помернюк ОСОБА_11 в гаражі в с.Михайлопіль. Вони протягом дня ремонтували машину та випивали пиво. Потім вирішили протестувати машину, поїхали в бік с. Михайлопіль. По дорозі ОСОБА_12 попросив сісти за кермо, на що він погодився, а сам пересів на переднє пасажирське сидіння. Проїхавши трохи, машину почало кидати, була погана дорога. Після чого ОСОБА_12 не впорався з керуванням і автомобіль понесло з проїзної частини дороги в поле, де вони декілька разів в автомобілі перекинулись. Після першого перевертання він втратив свідомість, прийшов до тями вже коли машина лежала на даху. Йому вдалося самостійно вибратися з автомобіля, він не мав серйозних тілесних ушкоджень лише отримав забій стегна. В свою чергу ОСОБА_10 також після ДТП був ще живий, самостійно вибрався з автомобіля, в нього була розбита голова та йшла кров. Помернюк ОСОБА_11 помер до приїзду швидкої.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, його вина також підтверджується показами допитаних по справі потерпілих та свідків.

Зокрема, показами в суді потерпілої ОСОБА_7 , матері Помернюка ОСОБА_11 , яка показала, що 22.07.2015 року біля 16 год 25 хв їй зателефонували та повідомили, що син потрапив в ДТП та помер. Вона поїхала на місце аварії. На місці події побачила мертвого сина, а ОСОБА_5 розповів їй, що її син був за кермом його автомобіля і вони перевернулися. Вважає, що наданими по справі доказами не підтверджено, що саме її син був за кермом транспортного засобу на момент ДТП і що з боку обвинуваченого має місце фальсифікація доказів, щоб уникнути відповідальності за більш тяжкий злочин, так як саме він був за кермом транспортного засобу на момент ДТП, в результаті якого загинув її син.

Також показами в суді потерпілої ОСОБА_13 , дружини Помернюка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні показала, що 22.07.2015 року вранці чоловік їй сказав, що ОСОБА_5 попросив його допомогти відремонтувати його автомобіль. ОСОБА_5 приїхав забрав її чоловіка з дому. Біля 15 год їй зателефонувала дружина ОСОБА_5 та повідомила, що Помернюк ОСОБА_11 помер та що потрібно їхати на місце ДТП. Коли вона приїхала, побачила ОСОБА_5 він стояв біля авто, ОСОБА_12 лежав на землі з накритою головою. ОСОБА_5 їй сказав, що вони їхали на трасу за шашликами та перекинулись. У ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не було, у її чоловіка була сильно розбита голова. Телефон чоловіка знаходився в салоні авто з пасажирської сторони.

Показами свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні про те, що 22.07.2015 року він рухався з с. Червонознам`янки в бік м. Березівка Іванівського району Одеської області на власному автомобілі. На ділянці дороги в районі с. Михайлопіль Іванівського району Одеської області він став свідком ДТП. Автомобіль ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_2 попав у яму на дорозі, від цього його викинуло на зустрічну смугу, а потім вказаний автомобіль тричі перекинувся та зупинився на узбіччі, перекинувшись на дах. Він побіг на допомогу постраждалим. ОСОБА_5 першим виліз з авто з боку пасажирського сидіння, а потерпілий з боку водія. З того боку автомобіля, звідки вибрався потерпілий, був сильно прим`ятий дах, але він сам на руках виліз із автомобіля, у нього була травма голови, знята шкіра з голови разом з волоссям. Помернюк ОСОБА_11 був ще живий біля 20 хвилин. Швидка приїхала через пів години та вже констатувала смерть ОСОБА_10 .

Нічого на місці пригоди до приїзду поліції не змінювалось, автомобіль стояв на тому ж місці і в тому положенні, в якому був після ДТП. Тіло Помернюка ОСОБА_11 також ніхто не переміщав, після того як він вибрався з автомобіля.

Показами в суді свідка ОСОБА_15 , яка показала, що до події що мала місце 22.07.2015 року ОСОБА_5 знала, Помернюк ОСОБА_11 її брат. Їй зателефонував чоловік та сказав, що хлопці потрапили в ДТП на машині ОСОБА_5 та розбилися. В той день ОСОБА_5 та Помернюка ОСОБА_11 вона не бачила. На похороні бачила, що у Помернюка ОСОБА_11 були садна на обличчі та набряк.

Також причетність обвинуваченого ОСОБА_5 до даного злочину повністю підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.07.2015 року зі схемою ДТП , згідно якого було оглянуто ділянку а/ш М-05 Київ-Одеса в 3150 м от с. Михайлопіль Іванівського району Одеської області і на місці ДТП виявлено автомобіль ВАЗ 21063 з механічними пошкодженнями, труп чоловіка. (а.с.117-154 т.1);

-протоколом огляду особи від 22.07.2015 року, згідно якого було оглянуто ОСОБА_5 після ДТП 22.07.2015 року о 19 год та за допомогою алкотестеру і було виявлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння 0,56%о (а.с.156 т.1);

-постановою від 22.07.2015 року, згідно якої до матеріалів справи в якості речових доказів долучено автомобіль ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_2 , який передано до спецмайданчику тимчасового збереження транспортних засобів ФОП « ОСОБА_16 » за адресою - АДРЕСА_2 (а.с.158 т.1);

- висновком судово-медичної експертизи №59 від 23.07.2015 року, згідно якого при судово-медичному дослідженні трупа Помернюка ОСОБА_11 були виявлені наступні пошкодження: множинні садна обличчя, тулуба та кінцівок, вогнищеві крововиливи в м`які покриви голови, лінійний перелом луски лівої скроневої кістки з переходом на основу черепу, масивна субдуральна гематома, субарахноідальні крововиливи, вогнище забиття головного мозку, вогнищеві крововиливи в ворота легень і підтримуючу зв`язку печінки.

Встановлено, що смерть Помернюка ОСОБА_11 перебуває в причинному зв`язку з наявними пошкодженнями та наступила від закритої черепно-мозкової травми, у вигляді осколкових переламів кісток склепіння черепа, з забоєм мозку і крововиливом під оболонки головного мозку, котрі зумовили значний набряк, здавлення головного мозку і припинення функції центральної нервової системи.

Описані пошкодження утворилися від дії тупого предмета (тупих предметів), якими могли бути деталі салону автомобілями, є характерними для автомобільної травми. Судячи з характеру і локалізації ушкоджень, вони могли утворитися за рахунок удару (контакту) о деталі конструкції салону автомобіля, в результаті переміщення тіла в салоні автомобіля під дією сил інерції, при перекиданні автомобіля.

Дана травма була небезпечною для життя, отже має ознаки тяжких тілесних ушкоджень. У судово-токсикологічному дослідженні зразків крові від трупа Помернюка ОСОБА_11 в крові виявлений етиловий спирт в концентрації 3.32%о, зазначена концентрація етилового спирту в крові, при житті могла відповідати тяжкому ступеню сп`яніння (а.с.159-161, 162 т.1).

-висновком судової автотехнічної експертизи №4458 від 22.12.2015 року по дослідженню системи керування та ходової частини автомобіля ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_2 , згідно якого ходова частина , рульове керування й гальмівна система автомобіля ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_2 до моменту настання ДТП перебувала в працездатному стані й забезпечувала водієві технічну можливість рухатись й утримувати автомобіль у будь-якому обраному ним напрямку, здійснювати гальмування з відомої йому ефективністю. В цих системах не було несправностей, які могли б обумовити раптове для водія відведення автомобіля від вибраного напрямку руху або відмову системи (а.с.164-165 т.1);

-висновком №4459 від 22.12.2015 року судової транспортно-трасологічної експертизи по дослідженню слідів та ушкоджень на автомобілі ВАЗ 21063 д/н НОМЕР_2 з фототаблицями, згідно якого зафіксовано на автомобілі ВАЗ 21063 д/н НОМЕР_2 ушкодження ударно-динамічного пошкодження, характерні для утворення в результаті контакту з опорною поверхнею, що в свою чергу повністю узгоджується із зазначеним в постанові механізмом розвитку події (виїзд автомобіля за межі проїзної частини з подальшим перекиданням).
В салоні автомобіля в правій передній кутовій частині даху маються сліди у вигляді нашарувань біологічної речовини (схожої на кров) по поверхні правої частині обшивки даху, які вказують на факт контактування тіла людини (ймовірно голови) у вказаній зоні та могли бути травмонебезпечними для людини (а.с.167-170 т.1);

--лікарським свідоцтвом про смерть №59 від 23.07.2015 року, згідно якого причиною смерті ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є транспортний нещасний випадок (а.с.175 т.1);

-протоколом додаткового огляду та перевірки технічного стану транспорту від 21.10.2015 року автомобіля ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_2 , згідно якого при огляді автомобіля були відібрані з поверхонь обшивок водійського сидіння та переднього пасажирського сидіння, з обшивки даху салону над водійським та пасажирським сидіннями мікрочастки з мікрооб`єктами та фрагментами волосся. (а.с.176-196 т.1);

-висновком експерта №368 від 20.04.2017 року, згідно якого лише об`єкти з обшивки даху в салоні автомобіля ВАЗ 21063 д/н НОМЕР_2 над переднім пасажирським сидінням та об`єкти з обшивки даху в салоні вказаного автомобіля над водійським сидінням є волоссям людини.с.188-189 т.1);

-висновком комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 281 від 06.12.2017 року, згідно якого підтверджено експертами висновки експерта, викладені в висновку судово-медичної експертизи №59 від 23.07.2015 року, щодо виявлених при досліджені трупу ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, причин його смерті від закритої черепно-мозкової травми у вигляді уламкового переламу костей склепіння черепа та забоєм мозку з крововиливами під його оболонки.

Крім цього експерти зазначили, що зафіксовані на автомобілі ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_3 Я ушкодження і сліди ударно-динамічного походження, характерні для утворення в результаті контакту з опорною поверхню, що в свою чергу повністю узгоджується із зазначеним в постанові механізмом розвитку події (виїзд автомобіля за межі проїзної частини з подальшим перекиданням).

В салоні автомобіля в правій передній кутовій частині даху маються сліди, у вигляді нашарувань біологічної речовини (схожої на кров) по поверхні правої частини обшивки даху, які вказують на факт контактування тіла людини (ймовірно голови) у вказаній зоні та могли бути травмонебезпечними для людини. (а.с.190-201 т.1);

- висновком молекулярно-генетичної експертизи нашарувань біологічної речовини № 300 від 15.08.2018 року, виявлених на даху автомобіля ВАЗ 21063 д/н НОМЕР_2 , згідно якої на вказану експертизу на дослідження було надано зразки крові ОСОБА_5 та матері померлого ОСОБА_17 ОСОБА_7 , а також мікрооб`єкти з поверхні обшивки даху автомобіля ВАЗ 21063.
Відповідно до висновку при дослідженні даних мікрооб`єктів у виді волосся людини, виявлено лише волосся ОСОБА_5 , яке знаходиться в одному із зразків, вилучених з даху салону автомобіля над пасажирським сидінням, так і з даху над водійським сидінням. (а.с.210 т.1)
-висновком судової автотехнічної експертизи №366-А від 18.04.2018 року, згідно якої у даній дорожній ситуації ОСОБА_10 , як водій автомобіля ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 ПДР, виконавши які, він міг запобігти ДТП (а.с.228-231 т.1);

-постановою слідчого від 01.09.2018 року, згідно якої до матеріалів справи в якості речового доказу було залучено: - волосся людини, виявлене та вилучене з салону автомобіля ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_2 , зразки крові ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с.232 т.1);

- висновком додаткової комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи №71 від 20.03.2020 року, який узгоджується з висновок судово-медичної експертизи №59 від 23.07.2015 року та висновком комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 281 від 06.12.2017 року, щодо виявлених тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_10 , причин його смерті, механізму розвитку події («виїзд автомобіля за межі проїзної частини з подальшим перекиданням»).

При цьому експерти зазначили, що в салоні автомобіля в правій передній кутовій частині даху маються сліди у вигляді нашарувань біологічної речовини (схожої на кров) по поверхні правої частині обшивки даху які вказують на факт контактування тіла людини (ймовірно голови) у вказаній зоні та могли бути травмонебезпечними для людини.

З урахуванням додаткових матеріалів, даним висновок експертизи попередній висновок щодо факту перебування загиблого ОСОБА_10 на пасажирському сидінні автомобіля НОМЕР_4 під час ДТП не підтверджується.
Наявність переламу лівої скроневої кістки у ОСОБА_10 свідчить про те, що він міг бути заподіяним при ударі лівою частиною голови об верхню частину рамки дверцят, як при різному повертанні рульового колеса вправо (як показує свідок ОСОБА_14 ), так і внаслідок неодноразового перевертання автомобіля.

Якщо припустити, що ОСОБА_10 знаходився у момент ДТП на передньому пасажирському сидінні, то у такому разі практично відсутні умови для травмування лівої скроневої ділянки голови постраждалого, оскільки з лівого боку постраждалого у такому разі знаходиться вільний простір салону автомобіля, а також тіло водія (який, до того ж, не отримав видимих тілесних ушкоджень).

Неодноразове перевертання автомобіля (3 рази) могло неодноразово зміняти положення тіл у салоні автомобіля, проте, припустити, що при цьому водій та пасажир автомобіля «помінялися місцями», тобто водій зайняв місце пасажира переднього сидіння, а пасажир - місце водія, вкрай малоймовірно, оскільки вільному пересуванню тіла водія у салоні автомобіля перешкоджає тіло пасажира переднього сидіння, та навпаки. Разом із тим, таке часткове переміщення тіл могло викликати появу слідів біологічного походження від постраждалого на відносно віддалених місцях салону (наприклад, за умов знаходження постраждалого на лівому ведійському місці автомобіля сліди крові та інші сліди могли сформуватися на деталях правої частини салону).

Ушкодження, заподіяні ОСОБА_10 могли бути заподіяні під час його перебування на водійському місці при неодноразовому перевертанні автомобіля, з урахуванням того, що ремені безпеки у автомобілі були відсутні. Слід зазначити, що даний факт підтверджується і показами свідка ОСОБА_14 (а.с.88 т.2)

Таким чином, всі вище перераховані докази, досліджені судом під час судового розгляду в повному об`ємі, в їх сукупності та взаємозв`язку повністю підтверджують обґрунтованість висунутого ОСОБА_5 обвинувачення.

Інші версії даної події, які були висунуті потерпілою стороною під час судового розгляду, ретельно перевірено судом і не знайшли свого підтвердження.

Так в наданих суду доказах відповідно до висновку первинної комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 281 від 06.12.2017 року експерти прийшли до висновку, що з урахуванням виявлених у ОСОБА_10 ушкоджень (закрита мозкова травма) та наявності налаштувань біологічної речовини, схожої на кров на передній правій стінці обшивки даху, а також, факту наявності травмонебезпечної зони саме у правій передній кутовій частині даху, можливо встановити, що в момент ДТП ОСОБА_10 знаходився на пасажирському сидінні і міг бути розташованими переважно передньою поверхнею тіла відносно панелі управління (а.с.190-201 т.1), що повністю протирічило версії досудового слідства щодо даної події та висунутому ОСОБА_5 обвинуваченню.

Однак, після проведення комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 281 від 06.12.2017 року, органами досудового розслідування призначено та проведено молекулярно-генетичну експертизу нашарувань біологічної речовини № 300 від 15.08.2018 року, виявлених на даху автомобіля ВАЗ 21063 д/н НОМЕР_2 .
На вказану експертизу на дослідження було надано зразки крові ОСОБА_5 та матері померлого ОСОБА_17 ОСОБА_7 , а також мікрооб`єкти з поверхні обшивки даху автомобіля ВАЗ 21063.
Відповідно до висновку експертизи на даху автомобіля ВАЗ 21063 д/н НОМЕР_2 (обшивки даху з внутрішньої сторони) при дослідженні даних мікрооб`єктів у виді волосся людини, виявлено лише волосся ОСОБА_5 , яке знаходиться в одному із зразків, вилучених з даху салону автомобіля над пасажирським сидінням, так і з даху над водійським сидінням.
Під час, допиту в судовому засіданні експерта доповідача ОСОБА_18 комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 281 від 06.12.2017 року, суду пояснив, що висновки експертизи ґрунтувались на наданих експертам матеріалах кримінального провадження, в зв`язку з чим робити висновки щодо матеріалів досудового розслідування, які експертам не були надані в нього повноважень не має, а з метою надання належних висновків необхідно проводити додаткову експертизу з урахуванням вихідних даних та матеріалів кримінального провадження.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, та той факт, що при наданні висновку експертизи не повно було враховано дані іншої експертизи, які могли на думку суду суттєво вплинути на розгляд даного кримінального провадження, судом було призначено додаткову комплексну судово-медичну та транспортно-трасологічну експертизу, висновок якої №71 від 20.03.2020 року спростував висновки первинної комплексної експертизи №281 від 06.12.2017 року та виключив можливість перебування потерпілого ОСОБА_10 на час ДТП на пасажирському сидінні, а не за кермом автомобіля.
Тому суд обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 , у вчиненні вище зазначеного злочину, а його дії правильно кваліфіковані за ст. 287 КК України, як допуск до керування транспортним засобом особи, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, вчинене особою, відповідальною за експлуатацію транспортних засобів, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.

Обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненні інкримінованого йому злочину, що в силу ст. 66 КК України, пом`якшує йому покарання за вчинений злочин.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 позитивно характеризується по місцю проживання, має на вихованні трьох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_19 , 2011 року народження, доньку ОСОБА_20 , 2014 року народження, сина ОСОБА_21 , 2018 року народження.

Також відповідно до ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціальну-психологічну характеристику обвинуваченого.
Згідно наданої суду досудової доповіді органу пробації стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , з урахуванням інформації, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, високий рівень впливу історії правопорушень на протиправну поведінку, а також середню ймовірність повторного правопорушення при середньому рівні небезпеки для суспільства, йому можливо призначити покарання без позбавлення або обмеження волі так як він не становить високої небезпеки для суспільства. Виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання повторних кримінальних правопорушень. Також орган пробації вважає за доцільне покласти на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. (а.с.84 т.1)

Судом також встановлено, що вироком Іванівського районного суду Одеської області від 21.02.2017 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.(а.с.241 т.1) Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 05.03.2018 року ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання в зв`язку з закінченням іспитового строку. (а.с.244 т.1)

Суд враховує, що відповідно до п.1 ч.1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до ст.75 цього кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від покарання з випробуванням не буде скасовано з інших підстав, передбачених законом.

Таким чином, оскільки обвинуваченого ухвалою суду звільнено від призначеного судом покарання за вироком Іванівського районного суду Одеської області від 21.02.2017 року в зв`язку з закінченням наданого йому іспитового строку, то відповідно судимість у нього відповідно до ст. 89 КК України погашена, а тому суд при призначення покарання по даній справі не застосовує ч.4 ст.70 КК України, хоч і обвинувачений вчинив злочин до постановлення попереднього вироку.

З урахуванням вищевикладеного, обставин, що обтяжують покарання, особу винного, наявність суспільно небезпечних наслідків, суд дійшов висновку, що необхідне й достатнє для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 покарання є обмеження волі в межах санкції ст.287 КК України та вважає можливим звільнити його від відбування призначеного покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України.

Крім цього, суд вважає, що з огляду на встановлені обставини ДТП, дані про особу обвинуваченого, підстав для застосування відносно нього додаткового покарання у виді права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів не має, оскільки таке покарання може бути застосоване лише до особи, яка таку посаду займала.

Також суд вважає необхідним по даній справі з метою організації органами виконання покарань належного контролю за поведінкою обвинуваченого, покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Призначене в такий спосіб покарання обвинуваченому ґрунтується на положеннях ст. 50 та ст. 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Необхідних умов для призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.

Також судом встановлено, що по справі понесені витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз на загальну суму 23459,54 грн, з яких: - судова автотехнічна експертизи № 4458 від 22.12.2015 року на суму 768,00 грн (а.с.166 т.1); - судова транспортно-трасологічна експертиза № 4459 від 22.12.2015 року на суму 768,00 грн (а.с.171 т.1); - комплексна судово-медична та транспортно-трасологічна експертиза № 281 від 06.12.2017 року на суму 1238,00 грн (а.с.202 т.1); - судова молекулярно-генетична експертиза № 300 від 15.08.2018 року на суму 18969,54 грн (а.с.208 т.1); - судова автотехнічна експертиза № 366-А від 18 04.2018 року на суму 1716,00 грн (а.с.227 т.1).

Питання по речовим доказам по справі необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд

Ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 287 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік 6(шість) місяців та поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави (за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження») витрати на проведення: - судової автотехнічної експертизи № 4458 від 22.12.2015 року на суму 768,00 грн; - судової транспортно-трасологічної експертиза № 4459 від 22.12.2015 року на суму 768,00 грн; - комплексної судово-медична та транспортно-трасологічної експертизи № 281 від 06.12.2017 року на суму 1238,00 грн; - судової молекулярно-генетична експертизи № 300 від 15.08.2018 року на суму 18969,54 грн; - судової автотехнічної експертизи № 366-А від 18 04.2018 року на суму 1716,00 грн, загальна сума 23459,54 грн.

Речові докази на а.с.158 т. 1 автомобіль ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_2 , переданий на збереження до спецмайданчику тимчасового збереження транспортних засобів ФОП « ОСОБА_16 » за адресою - АДРЕСА_2 , повернути ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили, а.с.232 т.1 - волосся людини, зразки крові ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , зберігати в матеріалах кримінального провадження після набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копію вироку негайно вручити обвинувачем та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1