Справа № 359/6926/18
Провадження № 1-кп/359/113/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

11 березня 2021 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною та відео фіксацією в залі суду кримінальне провадження №0001727, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2018, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 08.12.2008 вироком Куйбишевським районним судом м. Донецька за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років 6 місяця позбавлення волі, звільнений 05.08.2013 по відбуттю строку покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.
07.08.2018 з 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 знаходився в приміщені кафе «Поліс» за адресою: вул. Нижній Вал 3-а, м. Бориспіль Київська область, де проводив свій вільний час вживаючи спиртні напої.
О 17 год. 40 хв. 07.08.2018, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля барної стійки згаданого кафе, помітив жіночу сумочку, яка належить ОСОБА_5 , та вирішив вчинити крадіжку майна, яке знаходиться в ній. З цією метою ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що власниця сумки та інші відвідувачі кафе за ним не спостерігають та не знають про його намір вчинити крадіжку, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, лівою рукою дістав з жіночої сумочки ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 2000 грн., які сховав в своєму одязі та в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Своїми злочинним діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2000 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Щиро розкаявся та показав, що він 07.08.2018 з 16 год. 00 хв., знаходився в приміщені кафе «Поліс» за адресою: вул. Нижній Вал 3-а, м. Бориспіль, де проводив свій вільний час вживаючи спиртні напої. Знаходячись біля барної стійки кафе помітив жіночу сумочку, із якої таємно викрав 2000 грн., якими потім розпорядився на власний розсуд. З потерпілою повністю розрахувався. Просив суворо не карати, так як виховує з цивільною дружиною двох малолітніх дітей, яким є біологічним батьком.
У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, досліджує речові докази та судові витрати, роз`яснивши сторонам, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Таким чином, розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно.
Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає правильною.
Майно, яким заволодів обвинувачений, було для нього чужим, адже не перебувало в його власності чи законному володінні. ОСОБА_4 не мав на нього жодного права, цим майном він заволодів у спосіб, який заборонений законом. Це означає, що заволодіння майном відбулось протиправно. Викрадення майна здійснювалось обвинуваченим таємно, тому воно визначається як крадіжка. ОСОБА_4 досягнув віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки. Його дії характеризуються умислом та корисливою метою. Зокрема, обвинувачений усвідомлював, що майно, яким він протиправно заволодівав, було для нього чужим, і він не мав права на нього. ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер його діянь, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання. Корисливий мотив обвинуваченого полягав у тому, що при вчиненні кримінального правопорушення він прагнув обернути чуже майно на свою користь. ОСОБА_4 виконав усі дії об`єктивної сторони крадіжки. Отже, вчинений обвинуваченим злочин є закінченим.
Разом з цим, обвинувачений повторно вчинив злочини проти власності. Як роз`яснив Пленум ВСУ України у постанові від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» з п. 20 вбачається, що відповідно до п. 1 примітки до статті 185 КК повторним у статтях 185, 186 та 189-191 КК визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 КК. Тому враховуючи все зазначене, в діяннях ОСОБА_4 міститься ознаки повторності.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Згідно із ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд вважає, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування шкоди потерпілій.
Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Аналіз даних при вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий за злочин проти власності. Має не зняту та не погашену судимість. Засуджений 08.12.2008 вироком Куйбишевським районним судом м. Донецька за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років 6 місяця позбавлення волі, звільнений 05.08.2013 по відбуттю строку покарання. Не одружений. На утримані малолітніх дітей та інвалідів немає. Офіційно не працевлаштований. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. За місцем реєстрації характеризується посередньо.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження потерпілою цивільний позов до обвинуваченого не пред`явлено, що свідчить про відсутність у потерпілої претензій до обвинуваченого морального чи матеріального характеру.
Призначаючи вид і міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує те, що він вчинив нетяжкий злочини, згідно вимог статті 12 КК України.
З урахуванням викладеного, тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, правову позицію прокурора, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 за вчинення злочину належить призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.
З урахуванням викладеного вище та особи обвинуваченого, а також відсутності тяжких наслідків від вчинення злочину і відсутність претензій потерпілої, суд приходить до висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає, за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном в 2 роки з визначенням відповідних обов`язків судом.
Суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є достатньою для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.
Запобіжний захід не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.
Цивільний позов та судові витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись: ст. 22, ст. 100, ч. 3, ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65-67, 75-76, ч. 2 ст. 185 КК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від основного покарання у виді позбавлення волі та призначити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку.
Запобіжний захід не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.
Цивільний позов та судові витрати відсутні.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1