ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/3843/21 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/818/2228/21 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: Примусові заходи медичного характеру
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , особи щодо якої застосовано заходи медичного характеру ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 ,без участі представника ОСОБА_7 ОСОБА_9 , належним чином повідомленої про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 15.03.2021 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою, продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду на строк 6 місяців.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції взяв до уваги акт комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру №9/4 від 02.03.2021 року, зміст постанови Київського районного суду м.Харкова від 26.03.2009 року та ухвали Київського районного суду м.Полтави від 12.04.2017 року та обґрунтував прийняте рішення тим, що у суду відсутні підстави ставити під сумнів кваліфікацію лікарів та їх висновки, у зв`язку з чим прийшов до висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та ухвалити нову ухвалу про переведення ОСОБА_7 на амбулаторне лікування.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовував тим, що при винесенні ухвали суд не в повному обсязі врахував результати попереднього лікування, починаючи з березня 2019 року по теперішній час, крім того зацікавлена особа мати ОСОБА_7 - ОСОБА_9 , та сам ОСОБА_7 наполягають на тому, що він не представляє суспільну небезпеку ні собі, ні оточуючим, а знаходячись на амбулаторному лікуванні в колі сім`ї, матері, бабусі процес лікування буде кращим.

Також зазначила, що мати ОСОБА_7 ОСОБА_9 , як законний представник сина на протязі всіх років примусового лікування сина не була запрошена на консиліум лікарів, де вирішувалось питання про продовження відносно ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування та не була врахована її думка щодо цього.

Позиція учасників апеляційного провадження.

Захисник та особа щодо якої застосовані заходи медичного характеру, підтримали вимоги апеляційної скарги та просили задовольнити їх в повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, особи щодо якої застосовані заходи медичного характеру, позицію прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1)надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2)госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Статтею 95 КК України, продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення застосування такого заходу. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного законодавства.

Суд першої інстанції належним чином дослідив наявні в матеріалах провадження докази та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення зави Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» про продовження застосування відносно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду на строк 6 місяців.

Як вбачається з матеріалів провадження та встановлено під час апеляційного розгляду постановою Київського районного суду м. Харкова від 26.03.2009 року відносно ОСОБА_7 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим типом нагляду.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровського області від 16.03.2016 року ОСОБА_7 змінено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в психіатричній лікарні з суворим наглядом на лікування в психіатричній лікарні з посиленим наглядом.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 12.04.2017 ОСОБА_7 змінено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в психіатричній лікарні з посиленим наглядом на лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом.

Примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_7 продовжено ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15.03.2021 року.

З акту комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 9/4 від 02.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_7 страждає тяжким хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії, параноїдної форми з безперервним типом перебігу. Не зважаючи на проведену довгострокову активну терапію захворювання носить безрімісійний характер зберігається маячна симптоматика, імпульсивність, суїцидальні думки, агресивні форми поведінки, грубі структурно-логічні порушення мислення характерні для активного шизофренічного процесу, виражені емоційно-вольові порушення, відсутня критика до хвороби та скоєного правопорушення, виражена соціально-трудова дезадаптація.

У зв`язку з чим, комісія дійшла висновку про те, що ОСОБА_7 в теперішній час представляє соціальну небезпеку для оточуючих, потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду.

Акт комісії лікарів-психіатрів є належним та вмотивованим, підстав ставити під сумнів правильність цього висновку не має, у зв`язку з чим, доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_7 не потребує застосування до нього вказаних примусових заходів медичного характеру, суперечать наявним в матеріалах провадження даним.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що судом не прийнято до уваги думку ОСОБА_7 та його матері про можливість його лікування амбулаторно є безпідставними та такими, що не відповідають матеріалам справи, оскільки спростовуються викладеними у належній формі висновками спеціалістів у галузі психіатрії та відповідно до п. 27 акту № 9/4 від 02.03.2021 року, незважаючи на проведену довгострокову активну терапію, захворювання носить безремісійній характер, зберігається маячна симптоматика, імпульсивність, суїцидальні думки, агресивні форми поведінки, грубі структурно-логічні порушення мислення характерні для активного шизофренічного процесу, виражені емоційно-вольові порушення, відсутня критика до хвороби та скоєного правопорушення, виражена соціально-трудова дезадаптація.

Крім того, відповідно до п.п.24, 25 цього ж акту, який описує динаміку перебігу стану особи, ОСОБА_7 не критичний до вчиненого правопорушення, а саме вважає що батько заслуговує на це, малопродуктивний контакт, виявляє негативізм по відношенню до обстеження, не бачить смислу його проходити. Висловлює ідеї самознищення , не має почуття дистанції, відсутній рівень мотивації до досягнення мети, порушений адекватний хід суджень.

Посилання захисника на те, що мати ОСОБА_7 , яка є його законним представником, жодного разу не викликалася до психіатричного закладу для участі в розгляді питання продовження примусових заходів, як на підставі скасування ухвали суду є безпідставними, оскільки Закон України «Про психіатричну допомогу» не передбачає участь законного представника в комісії лікарів психіатрів.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження примусового заходу медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду на строк 6 місяців щодо ОСОБА_7 та відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги.

Керуючись ч.2 ст.376, ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 15.03.2021 року про задоволення подання заступника генерального директора КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» та про продовження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду на строк 6 (шість) місяців, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника, -залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

_____________ ______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4