Справа № 333/2179/20
Пр. № 1-кп/333/188/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стульнєво Чернігівського району Запорізької області, українця, громадянина України, розлученого, має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:
- 27 лютого 2020 року Чернігівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 164 КК України до 1 року обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч.1 ст. 190 КК України.

Судовим слідством, суд -

ВСТАНОВИВ:
27 березня 2020 року, близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, знаходячись поблизу магазину «Копійка», що розташований біля зупинки громадського транспорту «Східна» усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, діючи із корисливих мотивів, з метою власної наживи, в ході усної бесіди із ОСОБА_6 під приводом здійснення телефонного дзвінка, взяв мобільний телефон "Samsung А7 в корпусі рожевого кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 483-20 від 09.04.2020 складає 3875 грн. 00 коп., який перебуває у власності останнього, при цьому не маючи на меті повертати його.
Після чого ОСОБА_4 покинув місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на зазначену суму.
В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 заподіяно майнову шкоду на загальну суму 3875 гривень 00 копійок.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та пояснив, що він 27 березня 2020 року вночі разом з ОСОБА_8 , якого він раніше не знав, випивали алкогольні напої біля магазину «Копійка» в м. Запоріжжі, а далі у дворі навпроти зупиночного комплексу громадського транспорту «Східна» в м. Запоріжжі. Потім ОСОБА_8 намагався викликати по телефону таксі, але не зміг цього зробити та заснув на лавці, телефон поклав поруч на лавку. Він намагався розбудити потерпілого, коли не зміг цього зробити, взяв телефон потерпілого, щоб йог не викрали у останнього. Знайшов в телефоні номер телефону матері потерпілого, подзвонив їй і повідомив, де знаходиться її син. Телефон залишив у себе, не збирався його продавати чи здати в ломбард, хотів лише повернути власнику. В подальшому, мати потерпілого декілька разів дзвонила йому і передавала слухавку для розмови потерпілому, вони визначали місто, куди він повинен був принести телефон, але він так і не доходив до визначеного місця.
Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_4 не визнав свою вину, його вина підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, що узгоджуються між собою, а саме:

- поясненнями допитаного в ході судового слідства потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що 27 березня 2020 року ввечері він поїхав на Космічний район м. Запоріжжя для зустрічі з дівчиною. На зупинці громадського транспорту «Південний ринок» він познайомився з ОСОБА_9 , який запропонував випити з ним в магазині на зупинці «Східна» в м. Запоріжжя. Близько 23.00 години вони випивали біля магазину на зупинці «Східна» в м. Запоріжжя. Маршрутні таксі в той час вже не їздили, він дзвонив своїй матері і повідомляв, де знаходиться, але не може виїхати, у зв`язку з відсутністю маршрутних таксі. ОСОБА_10 запропонував йому викликати таксі. Він дістав свій мобільний телефон "Samsung А7 в корпусі рожевого кольору в чохлі чорного кольору, розблокував його, віддав ОСОБА_10 , який залишився біля магазину, для виклику таксі, а сам пішов до бордюра дороги для можливості домовитися з водіями автомобілів про послуги таксі. Відстань між ним та ОСОБА_10 від дороги була близько 15-20 метрів. Всі автомобілі «таксі» виявилися вже замовленими. Він повернувся до магазину, але ОСОБА_10 вже там не було. Близько через 10 хвилин після цього на зупинку приїхала його мати. З телефону матері вони неодноразово набирали номер його телефону, але виклик постійно скидався. Коли додзвонилися, ОСОБА_10 питав пароль телефону, вони запропонували з ним зустрітися і повернути телефон, але ОСОБА_10 на обумовлені зустрічі не приходив і знову скидував виклик на телефон. Також на дзвінок його матері ОСОБА_10 повідомив «чому він повинен повертати телефон?». Після цього він звернувся до поліції з заявою щодо заволодіння його телефоном іншою особою. В подальшому у відділі поліції слідчий йому повернув його телефон. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого він не має;

- поясненнями допитаної в ході судового слідства свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що вона є матір`ю потерпілого ОСОБА_8 27 березня 2020 року ввечері її син поїхав на Космічний район м. Запоріжжя для зустрічі з дівчиною та періодично їй дзвонив. Близько 23-00 години вона намагалася додзвонитися своєму сину та він не брав слухавку. Потім слухавку взяв інший чоловік , який повідомив, що її син знаходиться поруч з ним на зупинці «Східна» в м. Запоріжжя біля нічного магазину. Пізніше знов ніхто не брав слухавку. Вона почала хвилюватися, подзвонила другу сина, який проживає поруч з зупинкою «Східна», а сама взяла таксі і приїхала на дану зупинку. Разом з сином вона неодноразово намагалася дзвонити на номер телефону сина. Коли ОСОБА_10 взяв слухавку, вони домовилися з ним, що він поверне їм телефон. Вони чекали до 01.30 години, але ОСОБА_10 не приїхав. Вони знову домовилися з ним на 10 годину ранку про зустріч , але ОСОБА_10 знову не приїхав на зустріч. Після цього син звернувся до органів поліції.

Крім показів обвинуваченого, потерпілого та свідка, судом досліджені письмові докази, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 28.03.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_8 просить притягти до кримінальної відповідальності особу, яка 27.03.2020 року близько 23.30 знаходячись на зупинці громадського транспорту «Східна» шахрайським шляхом заволоділа його мобільним телефоном "Samsung А7;

-заявою ОСОБА_4 , за якою останній добровільно видав співробітникам поліції мобільний телефон "Samsung А7 в корпусі рожевого кольору для долучення до матеріалів кримінального провадження;

-висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 483-20 від 09.04.2020 року, відповідно до якої, середня ринкова вартість наданого на дослідження мобільного телефону "Samsung А7 в корпусі рожевого кольору на момент скоєння кримінального правопорушення, а саме на 27.03.2020 року складає 3875,00 року:

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.04.2020 року, за яким потерпілий ОСОБА_8 серед пред`явлених осіб вказав на ОСОБА_4 як на особу, яка 27.03.2020 року знаходячись біля магазину «Копійка», який розташований на зупинці громадського транспорту «Східна» в м. Запоріжжя шахрайським шляхом під приводом телефонного дзвінка заволоділа його мобільним телефоном "Samsung А7 в корпусі рожевого кольору.

Враховуючи наведене, у суду не має підстав не довіряти поясненням потерпілого та свідка, які в судовому засіданні давали послідовні пояснення, були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, причин обумовлювати потерпілим та свідком обвинуваченого судом не встановлено.

Дану позицію обвинуваченого в судовому засіданні суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченогоОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення встановлена повністю та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку дають підстави суду для ухвалення по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 обвинувального вироку.
Суд кваліфікує дії обвинуваченогоОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено .
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено .
При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», також враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, дані про обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності, скоїв злочин під час іспитового строку за призначеним покаранням вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2020 року, його поведінку під час судового слідства, який офіційно не працевлаштований, не перебуває на обліку в психіатричній лікарні та в наркологічному диспансері, думку потерпілого щодо призначення не суворого покарання обвинуваченому та який не має матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.190 КК України, із застосування положень ч.1 ст.71 КК України, оскільки вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів, оскільки його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства. Підстав призначення покарання із застосуванням положення ст.. ст.69, 75, 76 КК України суд не вбачає.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 653,76 грн. за залучення експертів при проведенні судової товарознавчої експертизи № 483-20 від 09.04.2020 року.
Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що зазначена експертиза була проведена експертами Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮУ, вони підлягають відшкодуванню у якості процесуальних витрат зобвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 100, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, до покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2020 року та визначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців обмеження волі.
Обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі судового засідання.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 залишити до набрання вироком законної сили.
Засудженого ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили, направити до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. Засудженого ОСОБА_4 звільнити з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання засудженого з 14.05.2021 року з 12-30 год.

Керуючись ч.1 ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк тримання під вартою з розрахунку 1 день позбавлення волі за 2 дні обмеження волі.

Речові докази:
-мобільний телефон "Samsung А7 в корпусі рожевого кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили залишити останньому за належністю.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи в розмірі 653,76 грн (шістсот п`ятдесят три грн. 76 коп.).

Вирок може бути оскаржений до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя Комунарского районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1