Справа № 458/393/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2021 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2021 за № 0000043, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Либохора Турківського району Львівської області, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючої, одруженої, яка має на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,
встановив:
14.11.2019 ОСОБА_6 , яка перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення Турківської районної державної адміністрації з 01.05.2019 по 30.04.2021 в статусі «особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею» у зв`язку із здійсненням догляду за інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулась в Управління соціального захисту населення Турківської районної державної адміністрації із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, із відміткою «допомога на догляд (щомісячна грошова допомога особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним)» та протиправно отримала грошову допомогу на догляд за вищевказаною особою, призначену відповідно до ст. 5 Закону України «Про психіатричну допомогу» та Постанови Кабінету Міністрів України № 1192 від 02.08.2000 «Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею», яку призначено на підставі рішення УСЗН Турківської РДА від 21.11.2019.
У період часу з 21.11.2019 по 05.01.2020 ОСОБА_5 , діючи з умислом на заволодіння чужим майном, а саме грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, керуючись корисливим мотивом, достовірно знаючи, що у разі припинення здійснення догляду або за наявності інших причин, що впливають на призначення та виплату компенсаційної виплати, вона зобов`язана вчасно повідомити Управління соціального захисту населення Турківської РДА, не повідомила про виїзд за кордон на тривалий період за межі території України до Республіки Чехія, внаслідок чого вона, приховуючи відомості, які мають суттєве значення для призначення компенсаційних виплат, шляхом обману заволоділа грошовими коштами державного бюджету на загальну суму 4864,80 грн.

Такими діями ОСОБА_5 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Крім цього, ОСОБА_5 , яка перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення Турківської районної державної адміністрації з 01 травня 2019 року по 30 квітня 2021 року в статусі «особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею» у зв`язку із здійсненням догляду за інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 06.11.2020 звернулась в Управління соціального захисту населення Турківської РДА із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, із відміткою «допомога на догляд (щомісячна грошова допомога особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним)» та протиправно отримала грошову допомогу на догляд за вищевказаною особою, призначену відповідно до ст. 5 Закону України «Про психіатричну допомогу» та Постанови Кабінету Міністрів України № 1192 від 02.08.2000 «Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею», яку призначено на підставі рішення УСЗН Турківської РДА від 26.11.2020.

У період часу з 13.12.2020 по 18.02.2021 ОСОБА_5 , діючи з умислом на заволодіння чужим майном, а саме грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, керуючись корисливим мотивом, достовірно знаючи, що у разі припинення здійснення догляду або за наявності інших причин, що впливають на призначення та виплату компенсаційної виплати, вона зобов`язана вчасно повідомити Управління соціального захисту населення Турківської РДА, не повідомила про виїзд за кордон на тривалий період за межі території України до Чеської Республіки, внаслідок чого вона, приховуючи відомості, які мають суттєве значення для призначення компенсаційних виплат, шляхом обману, повторно, заволоділа грошовими коштами державного бюджету на загальну суму 5253,60 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

19.05.2021 між представником потерпілого - Управління соціального захисту населення Турківської районної державної адміністрації ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468, 469, 471, 473, 476 КПК України, було укладено угоду про примирення, за умовами якої підозрювана ОСОБА_5 повністю визнала свою вину у вказаному в угоді діянні, щиро розкаялась. Матеріальну шкоду в сумі 10 118,40 грн підозрювана відшкодувала повністю. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн; за ч. 2 ст. 190 КК України покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 1 року позбавлення волі. Застосувати до ОСОБА_5 ст. 75 КК України та звільнити її від відбування покарання з випробувальним терміном. Покласти на ОСОБА_5 обов`язки передбачені п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. При цьому сторонам угоди роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Обвинувачена ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, визнала в повному обсязі, вказала, що відшкодувала завдану шкоду в розмірі 10 118,40 грн, щиро розкаялась, вказала, що більше не буде вчиняти подібного, просила затвердити угоду про примирення від 19.05.2021, розуміє наслідки укладення угоди.

Представник потерпілого - Управління соціального захисту населення Турківської районної державної адміністраціїОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити укладену між нею та обвинуваченою ОСОБА_5 угоду про примирення, призначити погоджене між ними покарання для обвинуваченої. Зазначила, що обвинувачена добровільно повністю відшкодувала завдану шкоду, претензій до неї не має.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що не вбачає підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, така відповідає вимогам КК України та КПК України.

Розглядаючи у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 1, 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд встановив, що дії, які інкримінуються ОСОБА_5 дійсно мали місце та були скоєні нею, тобто вона обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України, який згідно з положеннями ст. 12 КК України є кримінальним проступком, та ч. 2 ст. 190 КК України, який є нетяжким злочином.

Також суд встановив, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а представник потерпілого ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Крім того, обвинувачена також цілком розуміє наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.

Водночас, суд достовірно пересвідчився, що укладення угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови укладеної угоди від 19.05.2021 не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, з урахуванням виду кримінальних правопорушень, особи винуватої, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання. Остаточне покарання визначено відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України. Звільнення обвинуваченої від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком відповідає вимогам ст. 75, 76 КК України.

Угода укладена на добровільних засадах, обвинувачена в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винуватою у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода про примирення відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, а тому така угода може бути затверджена судом.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчинених обвинуваченою кримінальних правопорушень, а саме, що вона вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України та нетяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України суд не встановив.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченої суд бере до уваги, що вона раніше не судима, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах в Турківській ЦРП не знаходиться, не працює, одружена, має на утриманні двоє малолітніх дітей.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченої ОСОБА_5 за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та визначення остаточного покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 1 рік зі звільненням у відповідності до ст. 75, 76 КК України обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, є достатньою для її виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Водночас, такий вид покарання обвинуваченій призначено в межах санкцій ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, в редакції чинній на момент вчинення нею кримінальних правопорушень.

Щодо питання тривалості іспитового строку, то суд вважає, що такий необхідно визначити в межах ч. 4 ст. 75 КК України, а саме тривалістю 1 рік.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення від 19.05.2021 та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальних витрат у справі немає.

Речові докази необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 19.05.2021 в м. Турка між представником потерпілого Управління соціального захисту населення Турківської районної державної адміністрації ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень);

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

У відповідності до ст.75 КК України засуджену ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та з покладенням на неї відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України наступних обов`язків:періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази справу № 615034, заведену на ОСОБА_5 повернути Управлінню соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 04.06.2021.

Суддя ОСОБА_1