Справа № 275/304/21
В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 серпня 2021 року смт. Брусилів
Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:
головуючого суддi ОСОБА_1
при секретарі с/з ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костовці Брусилівського району Житомирської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, не працюючого, судимого 21.04.2021 року вироком Брусилівського районного суду Житомирської області за ст. 126 - 1 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
17 березня 2021 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повернувся до будинку за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуваючи у будинку, між ОСОБА_4 та його матір`ю ОСОБА_5 виник словесний конфлікт. Під час словесного конфлікту ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , та реалізуючи його, умисно схопив обома руками за кисті обох рук ОСОБА_5 та штовхнув таким чином, що наніс обома руками удари по обличчю потерпілій ОСОБА_5 .. Від вчинених ОСОБА_4 дій потерпіла ОСОБА_5 впала на диван.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців обох верхніх кінцівок та садна на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, оскільки ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.
Також сторонами угоди узгоджене покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 .
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення за ст. 125 ч. 1 КК України, щиро каявся, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння права на справедливий судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди про примирення судом, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Прокурор та представник потерпілої також не заперечували проти затвердження судом укладеної угоди про примирення.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно вимог ч. 1, 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Так, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ст. 125 ч. 1 КК України відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до кримінального проступку. Узгоджена угодою міра покарання та згода сторін на її призначення для обвинуваченого ОСОБА_4 встановлена в межах санкції ст. 125 ч. 1 КК України з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, ОСОБА_4 має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, раніше судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.
Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд з`ясував у потерпілої ОСОБА_5 , чи цілком вона розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Оскільки вказані умови угоди про примирення повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним, або сторони не примирилися, а також відсутня неможливість виконання обвинуваченим ОСОБА_4 взятих на себе за угодою зобов`язань, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення, а також призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої і погодженої сторонами міри покарання за вказаний кримінальний проступок,тобто 200 годин громадських робіт.
Також встановлено, що 21.04.2021 року Брусилівським районним судом Житомирської області ОСОБА_4 засуджено за ст. 126-1 КК України до 2 років обмеження волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України останнього звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Зважаючи, що дане кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 до постановлення вироку Брусилівським районним судом Житомирської області від 21.04.2021 року, суд вважає за необхідне при призначенні остаточної міри покарання врахувати раніше призначене покарання згідно вимог ч. 4 ст. 70 та ст. 72 КК України.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_4 , буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 469, 474 ч. 7, 475 КПК України, суд,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч 1 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 21.04.2021 р., остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1