Справа № 740/542/21
Провадження № 1-кп/740/207/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001100 від 10.12.2020, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працює, раніше судимого: 30.12.1991 Дарницьким районним судом м. Києва за ст. 17, ч.2 ст. 215-3, ч.2 ст. 140, ч.2 ст. 215-3, ст.42 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі з відстрочкою на підставі ст.46-1 КК України (1960 року) виконання вироку на 2 роки; 07.10.1992 Харківським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 140, ч.2 ст. 215-3, ст. 42, ст. 43 КК України (1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 11.06.1997 Броварським районним судом Київської області за ч.4 ст. 81, ч.1 ст. 89, ст. 42 КК України (1960 року) до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 27.05.2002 Дарницьким районним судом м. Києва за ч.1 ст. 296 КК України до 6 місяців арешту; 06.06.2003 Баришівським районним судом Київської області за ч.3. ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; 14.01.2011 Баришівським районним судом Київської області за ч.3. ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 20.09.2011 Баришівським районним судом Київської області за ч.3. ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 06.07.2016 апеляційним судом Київської області з урахуванням вироку Баришівського районного суду Київської області від 08.04.2016 за ст.15, ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; 07.07.2016 Баришівським районним судом Київської області за ч.3. ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Близько 10 години 00 хвилин 10.12.2020 ОСОБА_6 з метою протиправного збагачення, з корисливого мотиву, через незамкнені двері проник до будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_5 , де здійснив напад на останню, в ході якого заштовхав її руками до однієї із кімнат будинку, одягнув потерпілій на голову наволочку від подушки, прив`язав її руки за допомогою панчохи та шнурка до дивану, супроводжуючи свої протиправні дії постійними погрозами застосування до потерпілої фізичного насильства, небезпечного для її життя та здоров`я, чим повністю подолав волю ОСОБА_5 до опору. Після цього ОСОБА_6 в приміщенні будинку відшукав 137 грн, що належить потерпілій. Унаслідок погроз ОСОБА_6 застосувати до ОСОБА_5 насильство, що є небезпечним для її життя та здоров`я, що були сприйняті потерпілою як такі, що дійсно можуть бути реалізовані, боячись за своє життя та здоров`я, потерпіла передала ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 753 грн, з якими він близько 18 години 30 хвилин зник із місця вчинення кримінального правопорушення, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 890 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 надав показання про те, що 09.12.2020 у вечірній час у Вертіївці його в стані сп`яніння зсадив з електропотягу кондуктор. Після чого він ходив по Вертіївці, нікуди не заходив, переночував на сіновалі поблизу ферми. На наступний день, 10.12.2020, вранці перейшовши через пустир, вийшов на вулицю, де знаходиться будинок потерпілої, зайшов у двір домогосподарства потерпілої через хвіртку, потім через відчинені двері до веранди будинку потерпілої. ОСОБА_5 була на веранді, дозволу, щоб зайти не питав. Представився сусідом і сказав їй, що потрібно поговорити, на що потерпіла запропонувала пройти до кімнати будинку. З якою метою пішов до будинку потерпілої зазначити не зміг, пояснивши, що був з похмілля, можливо через холод хотів погрітися. Зайшовши до кімнати потерпіла сіла на диван, а він на стілець та сказав їй, що йому потрібні гроші. Потерпіла попросила зняти одягнену на ньому медичну маску, зазначивши, що не може його впізнати. Маску він не зняв. Коли потерпіла зрозуміла, що щось «неладне» вона встала, хотіла йти до виходу та кричати. Він закрив їй рота, посадив на диван, обв`язав хусткою голову, щоб не кричала. Потім потерпіла сказала, що не може дихати, кричати не буде і він зняв хустку і замість неї накинув на голову потерпілої наволочку, щоб вона його не бачила. Оскільки потерпіла намагалася зняти наволочку руками, щоб запобігти цьому, і не дати їй змоги дотягнутися руками до голови прив`язав руки потерпілої до ніжок дивану мотузками, які були у будинку. Потерпіла була прив`язана десь до обіду. Почав шукати у будинку майно, яким заволодіти, питати у потерпілої де гроші. Потерпіла сказала йому, що на столі у тій же кімнаті лежить гаманець, в якому знаходиться сто з чимось гривень, які він взяв. Потерпіла йому зазначила, що в неї немає ні копійки, всі гроші йдуть на ліки. Він почав оглядати будинок, в холодильнику знайшов багато м`яса, і запитав у потерпілої звідки ж м`ясо, якщо грошей немає, і почав питань у неї де гроші. Потерпіла сказала, що є ще 200 грн, які лежать в іншій кімнаті у ліжку. Він пішов і взяв їх. Дивився по будинку, що ще можна взяти. Погроз вчинення насильства потерпілій не висловлював. Повідомляв, що він перебуває у розшуку, за ним «погоня», йому потрібно їхати у Рівне. Говорив потерпілій, що не чіпатиме її, якщо вона не буде кричати. Він дозволяв потерпілій приймати ліки, поговорити по телефону із сусідкою при ньому, при умові що нічого зайвого не скаже, попередивши, щоб вона зазначила сусідці у розмові, що все добре. Згодом потерпіла сказала, що віддасть йому гроші, але, щоб він не йшов за нею до кімнати, і пішла до іншої кімнати звідки винесла в банці решту суми, яку він не перераховував, а вже при їх вилученні у ході обшуку під час затримання при перерахунку виявили вісімсот з чимось гривень. Перебуваючи у будинку потерпілої вживав алкогольні напої. Коли виходив з будинку потерпілої телефон у неї не забирав, наказав, щоб вона з будинку упродовж півгодини нікуди не виходила. На вигляд потерпій було років 70. Вважає, що його дії налякали потерпілу. Він сам був не радий тому, що зайшов до неї. Залишив житло потерпілої коли почало темніти на вулиці. Міг би і раніше, але біля будинку потерпілої по вулиці ходили сусіди, приїхав і стояв атомобіль, тому він чекав, коли нікого не буде. Вийшовши з будинку пішов у сторону вокзалу, запитуючи у людей дорогу. До вокзалу не встиг дійти, був затриманий поліцейськими, але до цього встиг придбати у магазині пачку цигарок. В судових дебатах зазначив, що вину визнає повністю, просив пробаченя у потерпілої та суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні надала показання про те, що того дня біля 10 години ранку вона вішала тюль у веранді, двері до будинку і хвіртка до двору були відкриті, бо до неї ходять сусіди по воду. В цей час відкрилися двері, зайшов чоловік і сказав: «я до Вас по справі, давайте пройдемо». У нього була натягнута шапка, закриті очі та маска на обличчі. Вона подумала, що це контролер по світлу, оскільки в тих числах місяця знімають показники лічильників електроенергії, але зазвичай ходить інший хлопець. Потерпіла припустила, що його замінили на іншого. Також обвинувачений сказав їй, що він її сусід. ОСОБА_5 відповіла, що не впізнає у ньому сусіда, але припустила таку можливість, бо в селі багато будинків купили під дачі чи для проживання люди, яких вона не знає. Вони зайшли разом у будинок. Потерпіла запропонувала чоловікові сісти, на що він почав штовхати її у кімнату. На її обурення він наказав їй бути тихо та сказав, що він «бєглий зек». Вона почала пручатися, кричати і він запхнув їй у рота салфетку, штовхнув на диван, на який вона від поштовху сіла, та почав придушувати за шию. ОСОБА_6 зав`язав їй рота і очі, натягнув на голову шапку - берет. Він сказав, що йому потрібні гроші, щоб поїхати у Рівне. Вона повідомила, що великих сум грошей у неї не має. При цьому загалом у неї у будинку було біля 1000 грн: в гаманці десь 150 грн, 200 грн у ліжку і в банці сімсот з лишнім. Спочатку повідомила йому про гроші у гаманці, які він забрав і сказав, що будемо шукати гроші і почав нишпорити по будинку. Потім обвинувачений повідомив, що хоче їсти, відкрив хододильник і побачив окорочка, які разом з яйцями жарив на плиті. Він шукав гроші в ліжку, шкафу та кишенях одягу. Вона в цей час сиділа прив`язана - одна рука до ніжки стільця, друга - до ніжки стола. Також обвинувачений забрав у неї гроші, які знайшов у спальні на ліжку. Крім того, вона сама йому винесла в баночці гроші з іншої кімнати. При цьому вона бачила, що від ОСОБА_6 їй загрожує небезпека і думала, що віддавши всі гроші, які в неї є, він піде. Але взявши гроші ОСОБА_6 сказав, що він піде тоді, коли йому треба. Під небезпекою вона розуміла у тому числі можливість спричинення обвинуваченим їй тілесних ушкоджень, зокрема нанесення удару сокиркою, наприклад по голові, якою він рубав м`ясо. ОСОБА_8 зазначав потерпілій, що якщо вона його «здасть», то він відбувши покарання повернеться і «спалить до тла». ОСОБА_6 одягав їй на голову наволочку з під подушки, але не бив, не насилував. Прив`язував її тричі. Вона повідомляла йому, що до неї можуть прийти люди і перевірити як вона себе почуває. Тоді обвинувачений знайшов аркуш паперу, поклав їй на коліна і вона написала на ньому записку про те, що вона пішла до ОСОБА_9 . Цю записку обвинувачений всунув у двері будинку, які закрив. Сказав їй звонити сусідці і сказати, що з нею усе добре. Вона не скзала правду сусідці, бо боялася, адже він стояв над нею. Перебуваючи у будинку обвинувачений їв, курив, шукав гроші, розкидав речі, певний час дрімав, висловлював незадоволення тим, що в неї немає грошей, що йому за тисячу гривень доведеться «сідать», а він думав, що зможе заволодіти 20 30 тисячами, питав, що її держе на цьому світі. На що потерпіла відповідала, що у неї помер син і чоловік, вона піде до них, а ОСОБА_6 говорив: «дак що, може помогти?» Від цього вона кожну хвилину боялася за своє життя.

Стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, надані наступні докази:

- рапорт помічника чергового Ніжинського ВП про надходження зі служби 102 о 18:46 год. 10.12.2020 повідомлення від ОСОБА_10 про те, що до її сусідки ОСОБА_5 , яка проживає сама в АДРЕСА_2 , близько 10 години ранку прийшов невідомий чоловік та зв`язав сусідку, яка просиділа зв`язаною цілий день, чоловік пішов з її будинку хвилин 10 тому, забрав у сусідки гроші близько 1000 грн. (а.п. 29-30);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 10.12.2020, з якого вбачається, що 10.12.2020 о 19:25 від потерпілої ОСОБА_5 прийнято заяву про злочин (а.п. 31);

- протокол огляду місця події від 10.12.2020 з фототаблицею до нього, згідно із яким у ході огляду з 19:39 год. до 21:20 год. 10.12.2020 домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 виявлені і вилучені сліди папілярних узорів з поверхонь предметів, зокрема з полімерної пляшки об`ємом 0,5 літра з написом «Моршинська» в кількості двох слідів, та з полімерної пляшки об`ємом 0,5 літра зі столу у кімнаті № 3 в кількості двох слідів. В протоколі зафіксовано обстановку на місці події, розкидані речі, недопалки, прив`язані до стільця панчохи (а.п. 46-55);

- висновок судового експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 24.12.2020 №СЕ-19/111-20/62007-ТР, відповідно до якого при дослідженні слідів папілярних узорів, вилучених при огляді місця події на відрізки прозорої стрічки «скотч» №№ 3 6, підписані в таблиці до протоколу огляду як сліди папілярних узорів з поверхні двох пластикових пляшок, встановлено, що слід пальця руки з розміром по осях 20?26 мм залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_6 (а.п. 81-97);

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, з якого слідує, що ОСОБА_6 був затриманий о 21 годині 10.12.2020 на відстані близько 50 метрів від залізничної станції в с. Вертіївка по вулиці Незалежності. При обшуці під час затримання у нього вилучено гаманець із 890 грн. купюрами різного номіналу та 19 грн 57 коп монетами (а.п. 58-61);

- протокол проведення слідчого експерименту від 11.12.2020 (а.п. 145-148), з якого вбачається, що під час проведення цієї слідчої дії обвинувачений розповів на місці злочину про обставини вчинення кримінального правопорушення, яким чином зв`язував потерпілу, накидав їй на голову наволочку, місце її знаходження у будинку, де він знайшов гроші у будинку;

- протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіоконтроль особи від 19.01.2021 (а.п. 141-142), відповідно до якого під час перебування в камері ІТТ №3 м. Ніжин ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 у розмові повідомляв співкамернику, що накидав на потерпілу наволочку, кричав, був п`яний;

- висновок судово-психіатричних експертів комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» №21 від 14.01.2021, згідно з яким у ОСОБА_6 не виявлено ознак психічного захворювання, за своїм психічним станом на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на теперішній час здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення (а.п. 98-101).

- висновок судово-психіатричних експертів комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» №22 від 14.01.2021, з якого вбачається, що у ОСОБА_6 на теперішній час не виявлено психічних та поведінкових розладів, внаслідок вживання алкоголю та інших психоактивних речовин з синдромом залежності, тому наркологічне лікування йому не показане (а.п.102-104);

- висновок експерта КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 71 від 18.12.2020, згідно із яким будь-яких тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_5 виявлено не було.

Оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд враховує, що жоден із доказів сторонами не оспорюється та бере до уваги наступне.

За загальним визначенням, розбій, як злочин проти власності, - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства. Головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим. При вирішенні питання наявності ознак розбою визначальним є характер застосованого до потерпілого насильства або погрози як способу заволодіння чужим майном, яке при розбої є небезпечним для життя чи здоров`я. Реальність погрози в кожному випадку залежить від суб`єктивного сприйняття її потерпілим з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 9, 22 Постанови від 06.11.2009 № 10 « Про судову практику у справах про злочини проти власності» небезпечне для життя чи здоров`я насильство - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо. Під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів).

Верховний Суд України в постанові від 14.11.2013 (справа № 5-35кс13) зауважив, що розбій є окремим спеціальним різновидом суспільно небезпечного діяння проти власності, яке складається з двох нерозривних, взаємозалежних дій: нападу і насильства.

Напад складається (може складатися) з одномоментного акту або системи поведінкових актів, за допомогою яких відбувається заволодіння чужим майном. Властивістю нападу є включення, вплетення в нього насильства - дії, що робить заволодіння майном нападом. Власне акт чи акти заволодіння майном через обов`язкове поєднання з насильством чи погрозою його застосування (фізичне або психічне насильство) наповнюються якісно іншим змістом - набувають ознак розбійного нападу.

У розбої напад завжди пов`язаний із насильством або погрозою його застосування. Зусилля нападника спрямовані насамперед проти особи (потерпілого, власника майна); застосовуються проти її волі та/або поза її волею (у разі застосування сильнодіючих, отруйних речовин чи газів тощо). Метою такого насильства є намір відразу подавити опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Нападник покладається й обирає форми (способи) насильства, які самі по собі становлять реальну небезпеку для життя і здоров`я потерпілого у разі їх негайного застосування чи впродовж тривання нападу. В уяві нападника таке насильство забезпечує безперешкодний перехід чужого майна на його користь або уможливити його утримання, якщо воно вже у нього перебувало.

У більшості випадків під час розбою особа діє раптово і несподівано. Насильство, як правило є інтенсивним. Особа, яка його застосовує або погрожує ним, перебуває в агресивно-насильницькому стані, тобто у стані готовності застосувати насильство, небезпечне для життя та здоров`я особи, на будь-якому етапі злочинної поведінки. Такий стан і характер дій нападника по суті є тими ознаками, які, навіть за відсутності реального застосування насильства, свідчать про розбій.

Зовнішні прояви нападу і насильства (погрози його застосування) можуть бути й іншими. У часі вони можуть збігатися або між ними є часовий розрив, особливо тоді, коли насильство застосовується для утримання майна, яким особа володіла на момент його застосування. Має значення місце, пора доби, обстановка, обставини, форма та порядок перебігу нападу і застосування насильства.

У пункті 32 постанови від 18.04.2018 у справі №569/1111/16-к Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що у випадку, якщо особа формально безперешкодно увійшла (потрапила) у приміщення з обмеженим доступом (наприклад, з дозволу чи за запрошенням уповноваженої особи), при цьому способом доступу до майна обрала обман чи зловживання довірою, з метою заволодіння майном, такі дії з урахуванням фактичних обставин справи слід кваліфікувати як розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.

З показань обвинуваченого і потерпілої вбачається, що обвинувачений проник до житла потерпілої з використанням обману, повідомивши їй, що він її сусід, і з урахуванням цього та припускаючи, що він має на меті зняти показники лічильника електроенергії, потерпіла пройшла з ним у будинок, а коли бвинувачений почав її підштовхувати почала пручатися, в свою чергу ОСОБА_6 після цього застосував до неї фізичну силу, штовхнувши на диван та стиснувши рукою шию, засунув до рота салфетку, щоб вона не кричала, зав`язав рот і очі хусткою, від чого вона почала задихатися, та сказав, що йому потрібні гроші.

Такими діями ОСОБА_6 застосував до потерпілої небезпечне для життя чи здоров`я насильство, яке хоча реально і не спричинило шкоду життю, але загалом і зокрема в силу віку потерпілої було небезпечним для її життя в момент заподіяння, тобто в момент застосування створювало реальну загрозу для життя потерпілої. Такою реальною загрозою для життя потерпілої було придушення за шию і зав`язування рота і очей хусткою, від чого вона почала задихатися. Вказана ознака розбою не зазначена у обвинуваченні, яке висунуте ОСОБА_6 , і суд відповідно до ст. 337 КПК України не має права у даному випадку вийти за межі висунутого обвинувачення.
Поведінка обвинувачено відразу після потрапляння до будинку (застосування фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілої і повідомлення відразу після цього, що йому потрібні гроші) свідчить, що умисел на заволодіння майном в нього виник до того як він опинився у будинку, а не під час перебування у ньому.

Обвинувачений безсумнівно усвідомлював протиправність свого перебування у житлі потерпілої, відсутність її дозволу і волі на його знаходження у будинку, про що свідчать зокрема його дії щодо зв`язування потерпілої.

ОСОБА_6 перебував у будинку потерпілої приблизно з 10:00 год до 18:30 год, декілька разів прив`язував її кінцівки до меблів, накидав на голову наволочку, тримав у руках сокирку при рубці м`яса, запитував чи потрібно потерпілій допомогти відправитися до її сина і чоловіка, які померли, змусив написати записку, що вона пішла в гості, повідомити сусідці по телефону, що з нею все гаразд. З урахуванням цих обставин, а також того, що на початку нападу фактично вже було застосовано обвинуваченим небезпечне для життя і здоров`я насильство стосовно потерпілої, 1942 року народження, яка перебувала вдома сама і в силу свого похилого віку (78 років) фізично не здатна була чинити опір нападнику і протистояти насильству, у суду немає об`єктивних підстав не довіряти показанням потерпілої про те, що в такій обстановці вона була постійно напружена, перебувала в стресовому стані, постійному страху, відчувала загрозу своєму здоров`ю та життю, у тому числі, остерігалась спричинення їй обвинуваченим тілесних ушкоджень у будь-який момент, зокрема і сокиркою для рубки м`яса, та через такі дії ОСОБА_6 сказала обвинуваченому, де лежали гроші на столі в гаманці та врешті в подальшому сама винесла йому з іншої кімнати будинку гроші в банці задля усунення небезпеки, яку вона бачила у перебуванні обвинуваченого у її будинку, оскільки вважала, що віддавши всі гроші він залишить її житло.

З огляду на зазначене, погроза застосування насильства, небезпечного для здоров`я та життя, як обов`язкова ознака розбою, а також кваліфікуюча ознака - проникнення до житла, знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду.

Таким чином, суд доходить висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, є повністю доведеною і його дії містять склад злочину, за яким вони кваліфіковані, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний за погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я та життя особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло (ч. 3 ст. 187 КК України).

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно із ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, адже він погодився на проведення слідчого експерименту, надав показання під час досудового розслідування.

Також суд бере до уваги, що зі змісту наданих обвинуваченим і потерпілою у судовому засіданні показань і інших досліджених судом доказів слідує, що обвинувачений правдиво розповів про всі відомі йому обставини вчиненого злочину не приховуючи суттєві деталі, визнав вину у скоєному повністю, критично оцінює свою протиправну поведінку, осуджує її, бажав би виправити ситуацію, яка склалась, та готовий нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 3 постанови Пленуму ВСУ № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

З урахуванням наведено суд також визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого його щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання є рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, та особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_6 неодноразово судимий за кримінальні правопорушення проти власності, вчинив насильницький злочин проти власності з проникненням у житло, не одружений, працездатний, відомості про офіційне працевлаштування відсутні, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, з урахуванням висновків судово-психіатричних експертиз є осудним.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст.187 КК України з призначенням додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Ураховуючи наявність кількох обставин, що обтяжують покарання та особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за кримінальні правопорушення проти власності, думку потерпілої, яка вважала за необхідне призначити таке покарання, щоб обвинувачений більше не вчиняв таких дій, покарання не може бути призначене у мінімальних межах санкції ч.3 ст.187 КК України.

Водночас суд бере до уваги наявність двох обставин, які пом`якшують покарання, а також те, що обвинувачений хоч і виконав дії для пригнічення волі потерпілої до опору, але вчинив їх саме в тих межах, які необхідні були для цього, не проявляючи надмірної жорстокості. Як зазначила потерпіла у своїх показання він її «не бив, не насилував». Відповідно до висновку експерта КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 71 від 18.12.2020 будь-яких тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_5 виявлено не було.

Отже, виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень можливе за умов призначення покарання у виді позбавлення волі на строк менший за середню межу санкції ч. 3 ст. 187 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 необхідно обчислювати з 10 грудня 2020 року, тобто з дня фактичного затримання.

Клопотання обвинуваченого про зняття арешту з його речей, вилучених під час його обшуку, підлягає задоволенню. Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 14.12.2020 накладено арешт на майно, вилучене під час огляду місця події, та під час обшуку ОСОБА_6 при затриманні. Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 23.12.2020 з частини майна, вилученого під час обшуку ОСОБА_6 , арешт скасовано. У відповідності до ч.4 ст. 174 КПК України слід скасувати арешт з майна, вилученого під час огляду місця події, і з решти майна, вилученого під час обшуку ОСОБА_6 при затриманні, у зв`язку із припиненням потреби у його подальшому застосуванні.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України витрати на залучення експерта в розмірі 2 942 гривень 10 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України. Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» не може бути звернено стягнення за виконавчим документом, а отже і конфісковано, речі індивідуального користування (одяг, взуття) , гроші, необхідні для придбання запасів питної води та продуктів харчування для боржника - з розрахунку трикратного розміру мінімальної заробітної плати, що діє на день звернення стягнення, один мобільний телефон на особу . Тому попри призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді конфіскації майна, речі, які не можуть бути конфісковані і були у нього вилучені та визнані речовими доказами, підлягають поверненню йому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його власністю.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня фактичного затримання - з 10 грудня 2020 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 2 942 (дві тисячі дев`ятсот сорок дві) гривні 10 копійок витрат на залучення експерта.

Накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 14.12.2020 арешт на майно:

- вилучене під час огляду місця події, а саме: папірець із рукописним текстом, виконаний барвником синього кольору, колун з дерев`яною ручкою, недопалок від самокрутки, відрізок шнурка чорного кольору, відрізок резинки чорного кольору, недопалок з під цигарок в кількості двох штук, недопалки від самокруток в кількості трьох штук, частину панчохи світлого кольору, чарку, наволочку, хустку, коробку з під цукерок марки «Treffle», - скасувати;

- вилучене під час обшуку ОСОБА_6 , а саме: флакон корвалолу об`ємом 50 мл, більша половина флакону заповнена прозорою рідиною, шкіряну рукавицю, пачку зі смаженим соняшниковим насінням, шнурок червоного кольору, кросівки темного кольору, спортивні штани темного кольору зі світлими вставками тринадцять цукерок круглої форми у фользі жовтого, зеленого, фіолетового кольорів, дві головки часника, гаманець, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 890 грн, (вісімсот дев`яносто гривень) номіналом: три купюри по двісті гривень №№ УХ 2114436, ЄФ 8394573, ТИ 2381592, дві купюри по сто гривень №№ ЗГ5548917, АВ 4643705, одна купюра 50 гривень № АБ 3063246, вісім купюр по п`ять гривень №№ ЮЄ 6072207, УЙ 1766474, НИ 4286537, УБ 2484162, ЮЕ 9849868, ЮИ 5127733, ЮЕ5837651, ЮД 1245058 (на якій міститься рукописний напис, який виконаний синім чорнилом «счастья»), проїзний в Київському метрополітені, кабель живлення, сім картка ПрАТ «Київстар» із номером НОМЕР_1 , цигарки марки «Вест червоний» у кількості 19 штук, зимову чоловічу куртку темного кольору, кофту зеленого кольору, пакетик чаю марки «Принцеса Нурі», чоловічі штани темного кольору, запальнички у кількості двох штук, зарядний пристрій для мобільного телефону, ліхтарик, мобільний телефон марки «Самсунг», обладнаний сім-карткою оператора ПРАТ «Київстар» НОМЕР_2 , складний туристичний ніж, щіпці для нігтів, 19 (дев`ятнадцять) гривень 57 (п`ятдесят сім) копійок монетами, - скасувати.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- вилучені під час огляду місця події папірець із рукописним текстом, виконаний барвником синього кольору, окурки від самокрутки, відрізок шнурка чорного кольору, відрізок резинки чорного кольору, окурки з під цигарок в кількості двох штук, окурки від самокрутки в кількості трьох штук, шматок панчохи світлого кольору, сліди папілярних узорів у кількості 9 штук, коробку з під цукерок «Treffle», а також вилучені при обшуку ОСОБА_6 флакон корвалолу об`ємом 50 мл, більша половина флакону заповнена прозорою рідиною, шкіряну рукавицю, пачку зі смаженим соняшниковим насінням, шнурок червоного кольору, запальнички у кількості двох штук, складний туристичний ніж, тринадцять цукерок круглої форми у фользі жовтого, зеленого, фіолетового кольорів, дві головки часника, цигарки марки «Вест червоний» у кількості 19 штук, пакетик чаю марки «Принцеса Нурі», кабель живлення, проїзний в Київському метрополітені, сім картка ПрАТ «Київстар» із номером НОМЕР_1 - знищити;

- вилучені під час огляду місця події рюмку, наволочку, хустку, колун з дерев`яною ручкою, а також вилучені під час обшуку ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 890 грн, (вісімсот дев`яносто гривень) номіналом: три купюри по двісті гривень №№ УХ 2114436, ЄФ 8394573, ТИ 2381592, дві купюри по сто гривень №№ ЗГ5548917, АВ 4643705, одна купюра 50 гривень № АБ 3063246, вісім купюр по п`ять гривень №№ ЮЄ 6072207, УЙ 1766474, НИ 4286537, УБ 2484162, ЮЕ 9849868, ЮИ 5127733, ЮЕ5837651, ЮД 1245058 (на якій міститься рукописний напис, який виконаний синім чорнилом «счастья») передати потерпілій ОСОБА_5 ;

- вилучені при обшуку ОСОБА_6 кросівки темного кольору, спортивні штани темного кольору зі світлими вставками, зимову чоловічу куртку темного кольору, кофту зеленого кольору, чоловічі штани темного кольору, гаманець, ліхтарик, щіпці для нігтів, зарядний пристрій для мобільного телефону, мобільний телефон марки «Самсунг», обладнаний сім-карткою оператора ПРАТ «Київстар» НОМЕР_2 , 19 (дев`ятнадцять) гривень 57 (п`ятдесят сім) копійок повернути обвинуваченому ОСОБА_6 ;

- вилучені при обшуку ОСОБА_6 носову хустинку, пластиковий гребінець, дерев`яну ложку, блокнот, ручку для письма, резинові тапки темного кольору, полотенце зеленого кольору, шкарпетки, футболку темного кольору, кредитний договір на ім`я ОСОБА_6 на п`ятьох аркушах паперу різного формату з написами, талон повідомлення про втрату паспорта, з яких ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 грудня 2020 року арешт скасовано та повернуто їх власнику ОСОБА_6 , - залишити у нього за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1