Справа № 952/693/20
Провадження № 1-кп/626/43/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноград в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження № 0000199 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Леб`яже Зачепилівського району, Харківської області, громадянина України, що зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше засудженого: 20.12.2017 вироком Зачепилівського районного суду Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки, 27.07.2020 вироком Красноградського районного суду Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 10 червня 2019 року близько 14-ї години, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, з корисливих мотивів та повторно, через зачинені ворота проник на територію домовлодіння ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого, ОСОБА_4 та особи, матеріали відносно яих виділені в окреме кримінальне провадження, виявили і викрали чотири металеві труби, загальною вагою 180 кг. Крім того, через вікно проникли до будинку, звідки здійснили крадіжку металевої плити вагою 6,3 кг., що коштували за висновком судово-товарознавчої експертизи № 6/2413СЕ-19 від 07.10.2019 року 776,87 грн. Викраденим майном розпорядилися на свій розсуд, цивільний позов не заявлено.
У пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_4 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю. Обвинувачений підтвердив факти викладені в обвинувальному акті. Просив суворо його не карати, врахувати, що він щиро розкаявся у скоєному.
Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 10 червня 2019 року умисно, таємно, із корисливих спонукань, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно та з проникненням до житла за попередньою змовою групою осіб, ці дії необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України.
При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушень. Відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.3 ст. 185 КК України є тяжким.

Враховуються дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_4 був раніше засудженим, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває.
Згідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом"якшують покарання, згідно зі ст.66 КК України , суд вважає те, що обвинувачений ОСОБА_4 розкаявся у вчиненому, є особою молодого віку. Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, не встановлені.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи остаточне покарання обвинуваченому, суд вважає доцільним призначити покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, згідно положень ч. 4 ст. 70 КК, застосувати принцип поглинення менш суворого покарання, призначеного за останнім вироком, більш суворим за вироком Красноградського районного суду від 27 липня 2020 року, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, з врахуванням тяжкості вчиненого, даних про особу обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин, позиції сторони обвинувачення, захисту висловлену під час судових дебатів, в межах санкції ч.3 ст.185 КК України. Таке покарання, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Початок строку відбування покарання суд вважає правильним рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 відповідно до ухвали слідчого судді Зачепилівського районного суду Харківської області від 22.07.2020 року, обвинувачений знаходиться під вартою з 22.07.2020 року, в зв`язку з чим саме з цією дати і необхідно рахувати строк відбування покарання, зарахувавши його в строк відбування покарання.

Питання щодо речових доказів та судових витрат вирішено вироком Красноградського районного суду від 08 грудня 2020 року по справі №952/24/20.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Визначити покарання ОСОБА_4 на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 3 років позбавлення волі за даним вироком більш суворим, призначеного за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 27 липня 2020 року у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання відповідно до ухвали слідчого судді Зачепилівського районного суду Харківської області від 22.07.2020 року, а саме з 22 липня 2020 року, зарахувавши його в строк відбуття покарання.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку надати учасникам провадження: присутнім - вручити в суді, відсутнім - надіслати поштою.

Суддя