Справа № 463/4272/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/304/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 січня 2021 року якою відмовлено у задоволені скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000136, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 січня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 від 30.04.2020 про закриття кримінального провадження № 0000136 від 24.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.
Постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 від 30.04.2020 закрито кримінальне провадження № 0000136 від 24.03.2020 за ч. 2 ст. 382 КК України з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях уповноважених осіб ГУ ДФС України у Закарпатській області складу відповідного кримінального правопорушення.
Своє рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на вказану постанову слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя мотивував тим, що у межах вказаного кримінального провадження слідчим проведені усі необхідні та можливі слідчі дії та проведеним досудовим розслідуванням не здобуто доказів, які б вказували на наявність в діях службових осіб ГУ ДФС України у Закарпатській області умисного невиконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.03.2020 у справі №; 308/2537/20, тобто ознак складу злочину, передбаченого 2 ст. 382 КК України, й здобуття таких шляхом проведення інших слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні виключається, оскільки встановлено, що зазначена ухвала фактично не скеровувалась судом на адресу ГУ ДФС у Закарпатській області у зв`язку з відсутністю поштової марочної продукції в суді.

На дану ухвалу ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали, скасувати ухвалу слідчого судді від 27.01.2021 та задоволити її скаргу на постанову слідчого від 30.04.2020 про закриття кримінального провадження № 0000136.
Апелянт вказує, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 27.01.2021 пропустила з поважних причин, оскільки не була присутня на судовому засіданні і копію оскаржуваної ухвали отримала поштовим зв`язком 04.03.2021.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 звертає увагу на те, що органом досудового розслідування ТУ ДБР у м. Львові не було її допитано в якості потерпілої. Покликається, що суд першої інстанції, не зрозумівши суть справи, не розібрався чому податковою поліцією не виконувалась ухвала суду про внесення її повідомлення до ЄРДР, чому не проводилось досудове розслідування і чому матеріали кримінального провадження не скеровуються до суду. У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 наводить обставини, які стосуються іншого кримінального провадження досудове розслідування якого триває три роки, а ТУ ДБР у м. Львові, та посадові особи Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області умисно не виконують численні рішення судів якими встановлена їхня бездіяльність.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали судової справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження; виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання; надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або із наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, а її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюючі її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Частиною 1 ст. 306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Вищевказані вимоги були дотримані в повному обсязі слідчим суддею під час розгляду скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Згідно п. 3 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування виносить ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_7 від 30.04.2020 закрито кримінальне провадження № 0000136, від 24.03.2020, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні працівників ГУ ДФС України у Закарпатській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи у кримінальному провадженні № 0000136, органом досудового розслідування було проведено ряд слідчих дій та процесуальних заходів з метою здобуття доказів, які б свідчили про наявність чи відсутність в діяннях працівників податкової поліції ознак вищезазначеного кримінального правопорушення і дано їм належну правову оцінку в постанові про закриття кримінального провадження.
На думку колегії суддів, слідчий суддя розглядаючи скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30.04.2020, з огляду на матеріали кримінального провадження та ґрунтуючись на отриманих в ході досудового розслідування даних, у зв`язку із відсутністю доказів обставин вчинення кримінального правопорушення, про яке йдеться у заяві ОСОБА_6 , перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального законодавства і дійшов вірного висновку, що процесуальне рішення та викладені у ньому мотиви слідчого відповідають вимогам законодавства, мотивувавши це в своїй ухвалі з чим погоджується і апеляційний суд.
Крім цього, підстав, які б викликали сумнів у всебічності та неупередженості проведення досудового розслідування і дослідженні обставин кримінального провадження, що стали приводом для винесення вищезгаданої постанови, колегією суддів не встановлено, а відтак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо неповноти досудового розслідування є безпідставними та не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду як в суді першої, так і апеляційної інстанцій.
Що стосується покликання скаржника з приводу обсягу проведення необхідних слідчих дій, то таке, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки згідно ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, а відтак, слідчий на власний розсуд визначає обсяг дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, необхідних для прийняття законного і обґрунтованого процесуального рішення.
У кримінальному провадженні № 0000136, слідчий дійшов висновку про відсутність ознак злочину, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, крім того зазначив у постанові про закриття кримінального провадження, що можливості здобуття нових доказів вичерпані.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дотримавшись передбаченого ст. 306 КПК України порядку розгляду скарг даної категорії, у відповідності до вимог ст.ст. 307, 372 КПК України постановив вмотивоване рішення, висновки якого відповідають фактичним обставинам та спростовують доводи скаржника про незаконність постанови про закриття кримінального провадження.
Доводи ОСОБА_6 наведені в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги .
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Поновити ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 січня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000136, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді: