Провадження № 1-кс/947/4790/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 та представника власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_9 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0004266 від 20.08.2015 за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч 5ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, 3 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, СУ Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004266 від 20.08.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України, за фактами заволодіння невстановленою групою осіб об`єктами нерухомого майна одиноких, безрідних осіб, в тому числі об`єктами категорії відмерлої спадщини.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші особи у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці вступили в попередню змову між собою з метою вчинення злочинів стосовно ОСОБА_13 , які полягали у вчиненні розбійного нападу, його викраденні з подальшим позбавленням волі, а також вимаганні передачі розписки, написаної ОСОБА_14 , про отримання у потерпілого грошових коштів в особливо великому розмірі.

Так, 31.08.2015 близько 20:00 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші особи, кожен з яких діяв відповідно визначених у спільному злочинному умислі ролей, прибули на автомобілі марки «BMW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_15 батько ОСОБА_16 , на вул. Льва Толстого кут вул. Новосельського в м. Одесі та почали чекати появи ОСОБА_13 .

Після прибуття ОСОБА_13 приблизно о 20:05 до вказаної адреси, ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та інші невстановлені особи, діючи умисно, з корисливим мотивом, несподівано вийшовши із автомобілю, підбігли до ОСОБА_13 та з метою здійснення розбійного нападу та його викрадення почали завдавати останньому тілесні ушкодження, які виразились у нанесенні численних ударів руками та ногами по всьому тілу.

Подолавши супротив ОСОБА_13 , шляхом погрози застосування предмету, ззовні схожого на пістолет, та діючи відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_12 , після схову пістолету за пояс штанів, почав утримувати ОСОБА_13 , обхопивши його тулуб ззаду, а ОСОБА_11 , діючи з корисливих мотивів, наніс руками декілька ударів в обличчя ОСОБА_13 та умисно заволодів його сумкою чорного кольору, в якій знаходились особисті речі, документи, а також матеріальні цінності, належні потерпілому, у тому числі: грошові кошти в сумі 300 доларів США (які згідно з курсом НБУ на 31.08.2015 становить 6729 гривен); грошові кошти в сумі 1000 гривень; окуляри марки «RAY-BAN», вартістю 10000 гривень; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 ; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_13 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_13 ; технічний паспорт на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser».

Тим часом, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими особами, відповідно до розподілених ролей, перебуваючи з іншої сторони від потерпілого ОСОБА_13 , наніс йому руками декілька ударів в область обличчя та ривком вихопив з правої руки ОСОБА_13 мобільний телефон марки «Iphone 5», чорного кольору, вартістю 6000 гривень, поклавши його до правої кишені своїх шортів.

Надалі ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та інші особи схопили ОСОБА_13 за руки та за ноги, примусово поклали останнього до багажника автомобіля марки «BМW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , та проти волі потерпілого, який не бажав знаходитись у вказаному місці, почали утримувати останнього у багажному відділенні зазначеного автомобіля, чим у такий спосіб незаконно позбавили його волі.

Далі, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші особи на вказаному автомобілі під керуванням ОСОБА_12 , того ж дня, приблизно о 21:00, привезли ОСОБА_13 на територію виробничо-складської бази за адресою: АДРЕСА_1 , де помістили потерпілого до нежитлового приміщення-боксу та почали його там утримувати проти його волі, позбавивши можливості вільно залишити вказане місце, чим позбавили його волі протягом тривалого часу, тобто у період з 21:00 31.08.2015 до 01:00 01.09.2015.

У ході незаконного утримання потерпілого ОСОБА_13 у вказаному боксі, 31.08.2015 у період з 21:00 до 24:00, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші особи, які діяли за попередньою змовою між собою, незаконно вимагали від потерпілого ОСОБА_13 передати їм розписку про отримання ОСОБА_14 від потерпілого грошових коштів у розмірі 23 000 доларів США та правовстановлюючі документи на нерухоме майно, одночасно наносячи руками та заздалегідь заготовленими предметами металевими прутами численні удари по всьому тілу потерпілого ОСОБА_13 , а також погрожуючи вбивством шляхом прикладання до його голови предмету, схожого на пістолет.

У результаті нанесених численних ударів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими особами, потерпілому ОСОБА_13 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів поперечних відростків 2-4 поперекових хребців зліва, забійні рани голови, підшкірні гематоми верхньої губи, задньої поверхні тулуба та стегон, що згідно з правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Надалі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та інші особи, продовжуючи незаконне вимагання, досягнули своєї мети, та отримали від потерпілого ОСОБА_13 розписку про отримання у нього грошових коштів ОСОБА_14 у розмірі 23 000 доларів США, після чого приблизно о 01:00 01.09.2015 вивезли його на автомобілі марки «BМW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , до центру міста Одеси, де залишили останнього.

Таким чином, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інші особи, діючи за попередньою змовою між собою, керуючись корисливим мотивом та з метою особистого збагачення, вчинили розбійний напад на ОСОБА_13 , спричинивши майнову шкоду на загальну суму 23 729 гривень, здійснили його викрадення з подальшим позбавлення волі у період з 21:00 31.08.2015 до 01:00 01.09.2015, а також вимагання передачі їм документу, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови, а також засвідчуючи отримання певної грошової суми, внаслідок чого отримали чуже право на майно розписки про отримання у нього грошових коштів ОСОБА_14 у розмірі 23 000 доларів США(згідно з курсом НБУ на 31.08.2015 становить 487 264 грн), що унеможливило у подальшому отримати або стягнути вказані грошові кошти, чим завдано потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду в особливо великому розмірі.

Крім того, у ході досудового розслідування встановлено, що протягом травня 2016 року листопада 2018 року (більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена) ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та інші невстановлені слідством особи, перебуваючи на території м. Одеси (точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), при невстановлених обставинах, з метою незаконного збагачення, у різний період часу, вступили у попередню змову між собою, направлену на заволодіння шляхом обману чужим майном, розробивши при цьому спільний злочинний план з розподілом ролей кожного із учасників.

Згідно з розробленим спільним злочинним планом, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи їх настання, ОСОБА_10 , ОСОБА_17 та інші невстановлені слідством особи, використовуючи заздалегідь підроблені правовстановлюючі документи на конкретні об`єкти нерухомого майна, зокрема ті, які знаходились в іпотеках банків, а також нежилих приміщень, що належали територіальній громаді міста Одеси, незаконно отримали право власності на них, які надалі з використанням реквізитів фіктивного ТОВ «Бліц 2011» (), у якого не відкрито жодного банківського рахунку, перереєстрували право власності на нього, тим самим фактично легалізували їх.

Для маскування своєї незаконної діяльності вказана група осіб, діючи за попередньою змовою між собою, у різний час з травня 2016 року до липня 2018 року безпосередньо або через невстановлених у ході розслідування осіб, підшукала ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та інших невстановлених осіб, яким запропонували за грошову винагороду виступити як підставні особи «вклейки» для заволодіння шахрайським шляхом об`єктами нерухомого майна з подальшою їх легалізацією.

Роль підставних осіб «вклейок» полягала у тому, що останні із використанням заздалегідь підроблених паспортів громадян України, виданих на ім`я інших осіб, у яких були вклеєні їх фотокартки, ввели в оману осіб, уповноважених на здійснення реєстраційних дій відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших осіб, виступивши в ролі особи, що має відповідні майнові права до такого об`єкту нерухомості.

Надалі, отримавши незаконно право власності на відповідні об`єкти нерухомості, з метою приховування та маскування їх справжнього незаконного походження, підставні особи «вклейки», зокрема ОСОБА_21 , який діяв під анкетними та паспортними даними від імені ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_20 , який діяв під анкетними та паспортними даними від імені ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_18 , який діяв під анкетними та паспортними даними від імені ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_19 , який діяв під анкетними та паспортними даними від імені ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , невстановлена особа, яка діяла під анкетними та паспортними даними від імені ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , шляхом укладання фіктивних правочинів з ОСОБА_17 переоформили право власності на них за фіктивним ТОВ «Бліц 2011» () для отримання можливості подальшого їх продажу добросовісним набувачам (покупцям).

Всього у період з липня 2016 року до листопаду 2018 року за участі директора ТОВ «Бліц 2011» () ОСОБА_17 указана група осіб у складі ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та інших невстановлених слідством осіб, незаконно заволоділа 12 об`єктами нерухомості, розташованими за наступними адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 ; нежиле приміщення підвалу у будинку АДРЕСА_9 ; нежиле приміщення підвалу у будинку АДРЕСА_10 ; нежиле приміщення І поверху у будинку АДРЕСА_11 ; нежиле приміщення І поверху у будинку АДРЕСА_12 ; нежиле приміщення І поверху у будинку АДРЕСА_13 , які у подальшому легалізувала, шляхом вчинення правочинів з ними та реєстрації права власності за ТОВ «Бліц 2011», чим спричинено збитків потерпілим на загальну суму 14 800 497 грн.

У зв`язку із отриманням достатніх підстав, ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4ст. 189, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190,

ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України.

Окрім того, в ході досудового розслідування було встановлено, що вказана група осіб, можливо причетна до незаконного заволодіння, наступними об`єктами нерухомості:

1)АДРЕСА_14 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101).

Вказаний об`єкт нерухомості належав ОСОБА_27 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 6788 від 25.01.1999.

У той же час, державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_4 12.10.2018 на підставі договору купівлі-продажу №2001-013Ц від 17.04.2001, укладеного на Одеській універсальній біржі «Вітязь» за ОСОБА_26 .

Надалі, ОСОБА_26 12.10.2018 вказаний об`єкт нерухомості на підставі договору купівлі-продажу від 12.10.2018, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_28 за ОСОБА_29 .
2)АДРЕСА_15 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000).

Вказаний об`єкт нерухомості належав на праві приватної власності ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на підставі свідоцтва про право власності від 27.11.1996.

У той же час, державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_4 11.12.2017 на підставі договору купівлі-продажу №2000-083Ц від 11.12.2000, укладеного на Одеській універсальній біржі «Вітязь» за ОСОБА_26 .

Надалі, ОСОБА_26 12.10.2018 вказаний об`єкт нерухомості на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_28 за ОСОБА_29 .
Також, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» () на підставі підробленого листа ПАТ «Дельта Банк» від 15.10.2015, прийняв рішення по скасуванню обтяження (арешту) нерухомого майна, якому в автоматизованій системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно присвоєно № 25772670 та № 25772887, з грубим порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яким скасував обтяження за № 7881958 від 09.09.2008 та про іпотеку № 7882694 від 09.09.2008, про що не було відомо ПАТ «Дельта Банк».
Своїми навмисними діями державний реєстратор ОСОБА_4 безпідставно позбавив ПАТ «Дельта банк» здійснити стягнення на квартиру АДРЕСА_16 , на свою користь.
Крім того, слід зазначити, що у ході досудового розслідування від операторів мобільного зв`язку на території України отримано електронну (цифрову) інформацію, яка містять у собі детальні відомості про використання особами, які мають відношення до організації злочинної схеми та вчинення злочинів, номерів мобільних телефонів та мобільних терміналів. Аналізом інформації щодо номеру мобільного телефону, який використовував ОСОБА_4 , підтверджено факти взаємозв`язку останнього з іншими особами, що мають пряме відношення до організації та самого вчинення злочину, у тому числі підтвердження факту взаємодії з іншими організаторами злочину, як в момент готування (організації), так і в момент безпосереднього вчинення злочину, у тому числі перебування в одному місці в момент вчинення злочинів.

Таким чином, вилучена електронна (цифрова) інформація, у своїй сукупності з іншими зібраними доказами підтверджує факти взаємодії та неодноразового знаходження ОСОБА_4 , а також інших учасників злочинної схеми в одному місці під час вчинення злочинів.

Відповідно до даних, отриманих з УСР в Одеській області ДСР НП України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , використовує офісні приміщення третього поверху за адресою: АДРЕСА_17 , що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна,на праві приватної власності належить ОСОБА_31 .

Так, 09.04.2021, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук в офісному приміщенні, кабінеті № 303 в якому здійснює свою діяльність ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_17 ,в ході проведення якого було виявлено та вилучено:

-мобільний телефон марки iPhone XS max з S/NF2LXMABTKAM 1, НОМЕР_2 , чорного кольору;

-робочий мобільний телефон SAMSUNG Galaxy 6 з мобільним номером НОМЕР_3 з ІМЕІ: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , чорного кольору;

-моноблок марки Acer чорного кольору, S/N:DQBFXMEOO00 із зарядним пристроєм до нього

-копія рішення ДП3-12р. від 03.03.2021 на 1 арк. та копія кваліфікаційного сертифікату експерта ОСОБА_32 ;

-копія довідки з адресного реєстру №385369/1 від 24.03.2021 на 1 арк;

-копія проекту тех. поділу за об`єктом м. Одеса, Фонтанська дорога, 165 на 1 арк.;

-копія висновку ФОП ОСОБА_32 на 2 арк;

-копія висновку про поділ на 2 самостійних об`єкта нерухомості за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 165 на 6 арк. з позначеними нумерованою сумою, а також на першому арк. містяться 5(п`ять) мокрих відтисків печатки, Державний реєстратор Великодолинська селищна рада Одеського району, Одеської області.

-Пакет № SUD1123286 з моб. телефонами;

-Пакет № EXPT0203641 з копіями документів.

За результатами проведення огляду вказаних вилучених речей та документів встановлено, що вони мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, та містять відомості, які мають доказове значення, у зв`язку з чим, мають бути визнані в якості речових доказів, та долучені до матеріалів вказаного кримінального провадження, у зв`язку з чим, з метою проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Крім того, в ході обушку виявлено, та вилучено, документи які містять індивідуально визначені особливості, та на яких можливо містяться завідомо неправдиві відомості. Таким чином, з метою, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме виявлення, експертами/спеціалістами індивідуально визначених особливостей які містяться на вилучених документах, та ймовірно документах, що містять завідомо неправдиві відомості, слідчим і було вилучено вищезазначену документацію.

Слідчий звертається з клопотанням про арешт майна, зазначаючи, що з метою схоронності виявлених та вилучених в ході обшуку речей та документів, які можуть мати значення по кримінальному провадженню, виявлення, фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відносяться до обставин, що підлягають доказуванню, необхідно накласти арешт на вилучені речі та документи.

Слідчий в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання посилаючись на викладені в ньому доводи.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 та представник власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечували щодо клопотання слідчого, вказавши на те, що клопотання є необґрунтованим.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши думку учасників, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з поданого клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів, слідчим під час складання клопотання не було дотримано вимог ч.2 ст.171 КПК України, що позбавляє можливості слідчого суддю розглянути таке клопотання по суті.

Так, в порушення вимог ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна належним чином не обґрунтовано наявність підстав та необхідності в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Зокрема, згідно з нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В даному клопотанні слідчий зазначає, що з метою схоронності виявлених та вилучених в ході обшуку речей та документів, які можуть мати значення по кримінальному провадженню, виявлення, фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відносяться до обставин, що підлягають доказуванню, необхідно накласти арешт на вилучені речі та документи.

Разом з тим, будь-яке обґрунтування, на підставі якого слідчий суддя міг би вирішити питання обґрунтованості вказаних доводів сторони обвинувачення, зокрема перевірити факт відповідності такого майна категорії речових доказів (ч.1 ст.98 КПК України), дане клопотання не містить.

Зокрема, з поданого клопотання жодним чином не вбачається, які конкретно відомості щодо обставин, які досліджуються в рамках вказаного кримінального провадження, містять зазначені речі.

Крім того, наведений у клопотанні слідчого перелік майна, на яке належить накласти арешт, не містить індивідуально-визначених ознак такого майна, що унеможливлює його ідентифікацію.

Так, клопотання не містить індивідуально-визначених ознак мобільних телефонів, які знаходяться у пакеті № SUD1123286 та індивідуально-визначених ознак копій документів, які знаходяться у пакеті № EXPT020364, що також унеможливлює їх ідентифікацію.

Крім того, слідчий суддя вважає, що слідчим в клопотанні формально перелічено підстави арешту майна, однак клопотання не містить відповідного обгрунтування необхідності арешту майна.

Відтак, оскільки за винятком викладених у даному клопотанні фактичних обставин даного кримінального провадження таке клопотання містить відповідні норми законодавства, якими регламентується порядок та підстави накладення арешту майна, між тим останнє не містить належного обґрунтування, яке б давало підстави для висновку про відповідність вилученого майна категорії речових доказів, а також яке б свідчило про наявність необхідності в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що вказане клопотання підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_9 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0004266 від 20.08.2015 за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч 5ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, 3 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання повного тексту ухвали.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1