Справа № 331/3285/21
Провадження № 1-кп/331/464/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Кольц Д.М.,

за участю секретаря судового засідання Дорофєєвої М.А.,

прокурора Іваннікової А.І.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

захисника Сєчина Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000210 від 27.03.2021 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дебальцеве Донецької області, українця, громадянина України, який має загально-середню освіту, одруженого, який на утриманні неповнолітню доньку 2015 року народження, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-16.01.2001 Артемовським міським судом Донецької області за ст. 44, ч. 3 ст. 81 КК України до позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 1 рік;

-13.06.2005 Дебальцевським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до позбавлення волі на 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-16.08.2006 Дебальцевським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на 3 роки 6 місяців. 22.06.2009 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк покарання 2 місяці 7 діб;

-27.12.2010 Артемовським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-14.06.2012 Дебальцевським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. 20.03.2013 звільнений умовно-достроково, невідбутий строк покарання 1 рік 3 місяці 29 діб;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним.

27 березня 2021 року, приблизно о 03 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись в адміністративного приміщенні гіпермаркету ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, буд. 1-Б, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з полиці в кімнаті зберігання рибної продукції зазначеного гіперамркету, намагався таємно викрасти майно, сховавши його до своєї куртки, що належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», а саме:

-Ікра форелі «Класичний посол», вагою 200 г, ш/к 854, вартістю 239 грн. 92 коп. за одиницю товару без урахування ПДВ, в кількості 4 штуки на загальну суму 959 гривень 68 копійок,

чим намагався спричинити ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» матеріальну шкоду на вказану суму, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони гіпермаркету з викраденим товаром після проходження вхідної зони для працівників гіпермаркету та в подальшому переданий працівникам поліції.

Своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, який кваліфікується як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

ІІ. Позиція представника потерпілого.

У судове засідання представник потерпілого не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без її участі. У заяві представник зазначив, що кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано, претензії матеріального та морального характеру відсутні. Просить призначити ОСОБА_1 покарання на розсуд суду. З огляду на те, що судом належним чином повідомлявся представник потерпілого про дату та час розгляду справи, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, суд вважав за можливе подальший розгляд кримінального провадження проводити без участі представника потерпілого.

ІІІ. Позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що він працював у гіпермаркеті «Ашан», та вночі в нього з`явився умисел на викрадення ікри форелі для подальшого продажу та отримання грошових коштів, які він збирався витрати на утримання своєї сімї. Пояснив, що такі дії були викликані виключно тяжким матеріальним становищем. Ікра знаходилася у холодильній залі під стелажами. Після того як він заховав банки з ікрою у кишеню куртки, яку взяв під руку, при виході, який призначений для працівників гіпермаркету, його зупинили працівники охорони та виявили в нього 4 банки ікри. У вчиненому розкаюється, зрозумів протиправність своїх дій, вказує що більше протиправних дій вчиняти ніколи не буде.

Захисник не заперечував винуватості ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, однак при призначенні покарання просив врахувати матеріали, що характеризують обвинуваченого та призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією статті із застосуванням положень ст. 75 КК України.

IV. Дослідженні докази.

На підставі положень ч. 3 ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_1 , думки обвинуваченого, який повідомив, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, захисника, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися. Судом роз`яснено обвинуваченому обмеження у праві на апеляційне оскарження вироку суду посилаючись на невизнання обставин, які не оспорювалися під час розгляду справи. Обвинувачений також підтвердив, що йому зрозуміло, що він обвинувачується у здійсненні крадіжки майна, що належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», також підтвердив, що повністю розуміє наслідки своїх дій, повного визнання вини та відмови від дослідження усіх доказів по справі.

При обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор, захисник та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд ухвалив проводити розгляд справи відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю.

V. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_1 за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, під час якого особа виконала усі дії, яка вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

VІ. Призначення покарання.

При призначенні покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який вину в скоєному визнав, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, однак перебував на лікуванні у лікаря-нарколога має місце реєстрації та проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, є особою раніше неодноразово засудженою за вчинення корисних та інших злочинів, також той факт, що викрадене майно було повернуто потерпілому у зв`язку із чим матеріальних збитків не було завдано, той факт, що викрадене майно повернуте власнику внаслідок обставин які не залежали від волі обвинуваченого, характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, який закон відносить до злочинів невеликої тяжкості, однак є корисливим злочином.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_1 обставини, - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1 судом не встановлено.

Суд також бере до уваги положення ч. 3 ст. 68 КК України, якими визначений порядок призначення покарання за незакінчений злочин.

Також судом враховується позиція сторони обвинувачення, яка просила призначити покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, позиція представника потерпілого, який не зазначав про необхідність призначення суворого покарання, а також позиція сторони захисту, що просила призначити покарання із застосування ст. 75 КК України.

Судом враховується, що ОСОБА_1 був неодноразово засуджений, відбував реальний строк покарання у вигляді позбавлення волі. Однак, звільнився 20.06.2013 року, після чого в порядку ст. 89 КК України нових судимостей не має. Таким чином, суд вважає, за можливе призначити покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк із подальшим звільненням від відбування покарання із іспитовим терміном.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, той факт що ОСОБА_1 одружений, має на утриманні малолітню дитину, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України. Суд вважає, що застосування звільнення від відбування покарання із випробуванням, застосоване до особи, які раніше відбувала покарання у вигляді реального позбавлення волі зможе мати виховний ефект та попередити вчинення особою нових кримінальних правопорушень, та буде таким що забезпечить баланс між інтересами суспільства, та забезпечення виконання мети покарання.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Клопотань щодо обрання, зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження не надходило.

З цих підстав,

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України,суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього такі обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази:

Ікру форелі «Класичний посол», вагою 200 гр (штрих-код:854) в кількості 4 одиниць товару без урахування ПДВ, які було вилучено у ОСОБА_1 в ході огляду місця події від 27.03.2021, залишити ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» за належністю;

СD-R диск ємністю 700Mb з маркуванням VIDEX, на який поміщено відеозапис з камер відеоспостереження, встановлених у приміщенні ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» за 27.03.2021 року залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Д.М. Кольц