ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________
Справа № 619/899/21 (1-кс/619/222/21) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/564/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: бездіяльність слідчого, прокурора
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дергачівськогорайонного суду Харківської області від 25 лютого 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні до ЄРДР працівниками Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області відомостей викладених у повідомленні про вчинення кримінальних правопорушень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 25 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні до ЄРДР працівниками Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області відомостей викладених у повідомленні про вчинення кримінальних правопорушень.
На зазначену ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого суддю розглянути його скаргу по заяві від 12.02.2021 року та постановити рішення, відповідно до вимог КПК України.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначив, що з рішенням слідчого судді не погоджується, оскільки в його заяві від 12.02.2021 року вказані всі ознаки злочину. Більш того, чергові порушення слідчих зафіксовано через виклик поліції. Отже, твердження слідчого судді, що це його власні міркування та припущення вважає хибними. Зазначені кримінальні провадження проводяться з грубими умисними систематичними порушеннями вимог КПК України, про що відомо Дергачівським слідчим суддям, бо він регулярно звертається до них про порушення зазначених досудових слідств.

Разом з цим, в апеляційній скарзі ОСОБА_6 заявлено клопотання про розгляд скарги без його участі.

В судове засідання апеляційного суду прокурор, який належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги, не з`явився, причин неявки суду не повідомив.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю ОСОБА_6 та прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду , якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження вбачається, що 17.02.2021 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, в якій просив зобов`язати уповноважену особу Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області невідкладно внести відомості до ЄРДР щодо можливого кримінального правопорушення з боку слідчих по кримінальним провадженням: №0001420; №0001418; №0001462; №0001463; №0001529; №0000049; №0000072, №0000100; №0000280; №0000665; №0000295; №0000359; №0000360; №0000634; №0000633; №0000927; №0000119; №0000120; №0000148; №0000185; №0000186, а також керівника слідчого відділу щодо можливого кримінального правопорушення за статтями 356, 364, 365, 367 КК України та просив розпочати досудове розслідування. Зобов`язати уповноважену особу Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області надати йому копію витягу з ЄРДР, згідно вимог КПК.
В обґрунтування скарги ОСОБА_6 зазначив, що 12.02.2021 року він особисто передав заяву з додатками до канцелярії Дергачівського ВП ГУНП в Харківський області про можливе вчинення кримінального злочину з боку слідчих по кримінальним провадженням №0001420, №0001418, №0001462, №0001463, №0001529, №0000049, №0000072, №0000100, №0000280, №0000665, №0000295, №0000359, №0000360, №0000634, №0000633, №0000927, №0000119, №0000120, №0000148, №0000185, №0000186, а також керівника слідчого відділу щодо можливого кримінального правопорушення за статтями 356, 364, 365, 367 КК України та просив розпочати досудове слідство. Однак, уповноваженою посадовою особою Дергачівського ВП ГУНП в Харківський області всупереч п. 1 ст. 214 КПК України, була допущена бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей про можливий кримінальний злочин до ЄРДР, відповідно його заяви від 12.02.2021 року. Тому, він змушений був звернутися до суду із скаргою.
Відмовляючи у задоволенні вимог заявника, слідчий суддя суду першої інстанції виходив з підстав, визначених в ч. 1 ст. 303 КПК України, якою передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та керувався вимогами ч.1 ст. 214 КПК України, згідно якої, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Саме відомості про кримінальне правопорушення, що містяться у заяві чи повідомленні і підлягають внесенню до ЄРДР протягом 24 годин з моменту отримання такого повідомлення або заяви.

Також, слідчий суддя зазначив, що підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Оцінивши обставини справи, слідчий суддя суду першої інстанції вважав, що відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним повідомленням, так як в заяві ОСОБА_6 відсутні ознаки злочинів, які заявник вважає вчиненими. Крім того зазначив, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо можливості вчинення, на його думку, злочинів слідчим та начальником слідчого відділу Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області.
З висновком слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 12.02.2021 погоджується й суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.
Зокрема, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог, передбачених ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підставою для внесення відомостей до ЄРДР є наявність заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а підставою кримінальної відповідальності, згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачено, що до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), які мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В своїй заяві від 12.02 2021 року ОСОБА_6 зазначає, що в Дергачівському слідчому відділі ГУНП в Харківській області проводяться досудові розслідування по його заявам починаючи з 2019 року. Про хід досудових розслідувань, а також проведені слідчі дії та прийняті рішення жоден із слідчих його не повідомляє зовсім. Для отримання інформації він змушений заздалегідь попереджувати слідчих та керівника слідчого відділу особисто приїзджати до канцелярії та прохати надати відповіді. 11.01.2021 року він звернувся до Дергачівського ВП з переліком кримінальних проваджень, по яким він не має жодної інформації та повідомив, що 22.01.2021 року він приїде особисто до відділку за інформацією по кожному із них. Коли приїхав в зазначений час, йому повідомили, що його заява прийнята до обробки, жодного документу він не отримав, окрім однієї постанови, у зв`язку з чим, він змушений був викликати поліцію для усунення цього правопорушення. Після приїзду поліції він звернувся з заявою від 22.01.2021 року щодо внесення відомостей до ЄРДР на керівника та слідчих по зазначеним кримінальним провадженням. Вважає, що систематичним приховуванням проведення досудових розслідувань, бездіяльністю, недбалим ставленням до виконання службових обов`язків, самоуправством йому завдано моральної та матеріальної шкоди у розмірі 100000 грн. Всупереч вимог КПК України по його заяві від 22.01.2021 року не було внесено відомостей до ЄРДР (а.с.6).
Колегія суддів зазначає, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини щодо події кримінального правопорушення, тобто об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння їх прізвище, ім`я, по-батькові, тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).
Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує фактична, а не уявна ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_7 від 17.06.2020, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».
Також Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив: «...якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...».
Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про можливе вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.
Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про реальний факт вчинення кримінального правопорушення.
З урахуванням встановлених обставин та наведених норм кримінального процесуального законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що підстави вважати заяву ОСОБА_6 від 12.02.2021 року саме повідомленням про вчинення злочину відсутні, оскільки його повідомлення не містить об`єктивних відомостей, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину, а заява фактично зводиться до незгоди з діями або бездіяльністю уповноважених осіб, що можуть бути оскаржені ним в межах ст.303 КПК України, а тому підстави для внесення відомостей до ЄРДР за скаргою ОСОБА_8 відсутні.
Також колегія суддів враховує, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).
Зі змісту заяви, на яку посилається скаржник, не вбачається достатніх відомостей, щоб визначити ознаки незаконних дій, які охоплюються складом злочинів, про які ОСОБА_6 було зазначено в його заяві від 12.02.2021 року.
Так, об`єктивною стороною злочинів, передбачених ст. ст. 356, 364, 365, 367 КК України, є правопорушення із матеріальним складом, тобто наявність значної, істотної та тяжкої шкоди відповідно до диспозиції зазначених статей, що є обов`язковою умовою наявності ознак складу злочинів.
Істотною шкодою у ст.ст. 364, 365, 367 КК України вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, а тяжкими наслідками у ст. 364-367 КК України вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян.
Зміст поняття «значна шкода» у ст. 356 КК України не визначено. Отже, у кожному конкретному випадку питання, чи є шкода значною, вирішується окремо.
Разом з тим, належить взяти до уваги, що відомостей про спричинення значної, істотної чи тяжкої шкоди в результаті дій слідчих по кримінальним провадженням, а також керівником слідчого відділу Дергачівського ВП ГУНП у Харківській області заява ОСОБА_6 не містить.
Крім того, з заяви ОСОБА_6 не вбачається посилань на підтвердження моральної та матеріальної шкоди, про яку зазначає він в заяві, а також жодного прізвища посадової особи, яка причетна до тих чи інших дій щодо заподіяної шкоди ним не зазначено, що вочевидь свідчить про недостатність фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, заява ОСОБА_6 вочевидь містить неконкретність відомостей, яка, на думку заявника, може свідчити про вчинення будь-яких незаконних дій.
З урахуванням викладеного, підстави для задоволення скарги ОСОБА_6 , поданої в порядку п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на бездіяльність слідчого, що полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення відсутні.
За таких обставин, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 законним та обґрунтованим і підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.
А тому, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_6 без задоволення.
Разом з цим, заявнику ОСОБА_6 належить роз`яснити про його процесуальне право подавати скарги до слідчого судді, в порядку ст. 303 КПК України, в який законодавець регламентує можливість оскарження рішень, дій або бездіяльності слідчих під час досудового розслідування.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 307, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дергачівськогорайонного суду Харківської області від 25 лютого 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді