Справа №403/43/21 провадження №1-кп/403/27/21
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2021 року смт.Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Березуватка
Устинівського району Кіровоградської
області, адреса місця проживання,
зареєстрована у встановленому законом
порядку та фактичного місця проживання:

АДРЕСА_1 , не працюючого, маючого
професійно-технічну освіту, не одруженого,
громадянина України, перебуваючого на
військовому обліку призовників з
відстрочкою від призову за сімейними обставинами, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-
15 лютого 2021 року близько 15 год. 10 хв. між обвинуваченим ОСОБА_4 , який перебував в житловому будинку за місцем проживання гр-нки ОСОБА_5 , розташованому по АДРЕСА_2 , та потерпілим ОСОБА_6 , який в цей час також знаходився у вказаному будинку, виникла сварка, під час якої обвинувачений, на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілим, внаслідок раптово виниклого умислу, спрямованого на заподіяння йому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно та цілеспрямовано наніс потерпілому ОСОБА_6 декілька ударів правою рукою, зжатою в кулак, в область обличчя. Внаслідок вказаних дій обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді садна правої підорбітальної області, синця потиличної області справа, які згідно висновку експерта №17 від 25.02.2021 року за результатами проведення судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.
Допитаний всудовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, визнав повністю. Суду показав, що дійсно 15.02.2021 року, близько 15 години дня, він прийшов до місця проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 провідати дітей. Зайшовши до будинку, він побачив, що дружина спить, а потерпілий ОСОБА_7 та гр-нка ОСОБА_8 розпивають в присутності його дітей спиртні напої. На його прохання вийти з будинку потерпілий відмовився, після чого, перебуваючи в знервованому стані, він наніс потерпілому два чи три удари в область обличчя та виштовхав спочатку з будинку, а потім з території подвіря. В скоєному щиро розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання по розгляду кримінального провадження не з`явився. Про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлявся у встановленому законом порядку. Згідно поданої до суду письмової заяви прохав розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, без його участі. Цивільний позов до обвинуваченого наміру пред`являти не має. Права потерпілого, передбачені ст.56 КПК України, йому зрозумілі. Вид та розмір покарання залишає на розсуд суду (а.п.39).
З огляду на викладене, відповідно до положень ст.325 КПК України судом, після заслуховування думки учасників судового провадження щодо можливості за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини, передбачені ч.1 ст.91 КПК України, та, враховуючи, що згідно п.2 ч.3 ст.56 КПК України брати участь у судовому провадженні є правом потерпілого, судовий розгляд кримінального провадження проведено без участі потерпілого ОСОБА_6 ..
При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження: прокурора та обвинуваченого, які не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ними визнаються та не оспорюються, зокрема, події кримінального правопорушення (часу, місця, способу вчинення), винуватості обвинуваченого у його вчиненні; переконавшись, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позицій; розяснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, характеризуючих особу обвинуваченого та необхідних для вирішення судом питань, передбачених п.2 ч.4 ст.374 КПК України.
На підставі викладеного, враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, які є послідовними, логічними та не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння змісту цих обставин обвинуваченим, суд приходить до висновку, щомало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 ; це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження; його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, є встановленою та доведеною і він підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.2 ст.12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, класифікується як кримінальний проступок.
За змістом п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
З урахуванням викладеного, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 являється особою раніше не судимою, до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.п.50).
Обвинувачений на обліку Устинівського районного сектру філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області, починаючи з 2016 року, не перебуває (а.п.54).
Обвинувачений перебуває на військовому обліку призовників в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 23.01.2017 року з відстрочкою від призову за сімейними обставинами (а.п.55).
Обвинувачений ОСОБА_4 не працює. Являється батьком двох малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . По місцю проживання характеризується задовільно (а.п.51, 52).
Згідно відповіді Комунального некомерційного підприємства «Устинівська лікарня» Устинівської селищної ради Кіровоградської області обвинувачений ОСОБА_4 на «Д» обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.53).
На підставі ч.2 ст.314-1 КПК України досудова доповідь стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не складалась з огляду на його обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що помякшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття з огляду на критичну оцінку обвинуваченим вчиненого ним протиправного діяння, його осуді та визнанні ним повністю своєї вини в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_6 легкого тілесного ушкодження.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує також вимоги ст.65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до санкції ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.
За змістом ч.ч.1, 2 ст.53 КК України штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу. При цьому розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного.
Майновий стан обвинуваченого ОСОБА_4 не свідчить про той факт, що він не має законних джерел для сплати штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.125 КК України, оскільки з особистих пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 , даних ним в судовому засіданні під час встановлення його особи, обвинувачений повідомив, що займається виконанням тимчасових робіт по найму, внаслідок чого має можливість отримати дохід у формі грошових коштів.
На підставі викладеного, відповідно до положень ст.65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 з урахуванням: ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення,яке є кримінальним проступком; особи обвинуваченого, який являється особою раніше не судимою та до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується задовільно, його щирого каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні; відсутності тяжких наслідків вчиненого обвинуваченим кримінального проступку таобставин, які обтяжують його покарання; позиції потерпілого ОСОБА_6 , який цивільний позов до обвинуваченого предявляти наміру не має, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинений ним кримінальний проступок, що виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації юридичної відповідальності буде відповідним характеру вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його небезпечності, даним про особу обвинуваченого, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, а саме: витрати, пов`язані із залученням експерта, - відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 369, 371, 373-376, 392, 394, 395, 532 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 510 грн. 00 коп. (п`ятсот десять гривень 00 копійок).
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1