КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Києві, матеріали за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 вересня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Печерського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_7 , та накладено арешт на земельні ділянки, а саме:

- кадастровий номер :05:006:0001, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227;

- кадастровий номер :07:002:0038, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40;

- кадастровий номер :07:002:0125, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40;

- кадастровий номер :07:002:0039, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40;

- кадастровий номер :07:002:0010, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40;

- кадастровий номер :07:002:0012, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40;

- кадастровий номер :05:005:0003, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27;

- кадастровий номер :12:019:0014, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27;

- кадастровий номер :12:019:0013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27;

- кадастровий номер :12:019:0012, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27;

- кадастровий номер :12:019:0011, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27;

- кадастровий номер :12:019:0016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27;

- кадастровий номер :12:019:0018, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27, які на праві власності належать ОСОБА_5 , із забороною володіння, користування та розпорядження вказаним майном та вчиняти будь-які реєстраційні дії з майном, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя зазначає, що на даному етапі провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню. При цьому, негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено, а незастосування цього заходу матиме наслідком відчуження майна підозрюваним на користь третіх осіб та, відповідно, унеможливить відшкодування завданих збитків.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, власник майна ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на зазначені земельні ділянки.
На думку власника майна, ухвала слідчого судді є необґрунтованою. Підстави, наведені в оскаржуваній ухвалі, не підтверджують необхідність накладення арешту на земельні ділянки.
Апелянт зазначає, що ухвала суду була постановлена без виклику власників майна, а також не була надіслана їм після прийняття відповідного рішення.
Власник майна акцентує, що слідчим суддею було порушено ст. 173 КПК України та не перевірено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Окрім цього, вартість земельних ділянок перевищує вартість цивільного позову в декілька разів, тобто судом було порушено вимоги співрозмірності та розумності у обмеженні прав власника майна.
Також апелянт зазначає, що на майно ТОВ «Нафтогаз-Альянс», директором якого є ОСОБА_8 , 26 грудня 2019 року вже було накладено арешт приватним виконавцем.

У судове засідання сторони не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу за їх відсутності. Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, у провадженні слідчого відділу Печерського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001644 від 28 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

18 серпня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

У межах вказаного кримінального провадження, до Печерського УП ГУНП у м. Києві надійшов цивільний позов від директора ТОВ «Інвестпромгаз» (цивільний позивач) до ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ТОВ «Нафтогаз-Альянс» (цивільні відповідачі), у якому заявлено суму матеріального відшкодування в розмірі 9 892 733 грн. 52 коп.

Також встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_5 перебувають земельні ділянки, а саме:

- кадастровий номер :05:006:0001, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227;
- кадастровий номер :07:002:0038, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40;
- кадастровий номер :07:002:0125, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40;
- кадастровий номер :07:002:0039, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40;
- кадастровий номер :07:002:0010, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40;
- кадастровий номер :07:002:0012, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40;
- кадастровий номер :05:005:0003, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27;
- кадастровий номер :12:019:0014, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27;
- кадастровий номер :12:019:0013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27;
- кадастровий номер :12:019:0012, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27;
- кадастровий номер :12:019:0011, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27;
- кадастровий номер :12:019:0016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27;
- кадастровий номер :12:019:0018, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27.
17 вересня 2020 року старший слідчий Печерського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на вищезазначені земельні ділянки, які на праві власності належать ОСОБА_5 , із забороною володіння, користування та розпорядження вказаним майном та вчиняти будь-які реєстраційні дії з майном, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 вересня 2020 року вказане клопотання старшого слідчого задоволено та накладено арешт на земельні ділянки, згідно вищевказаного переліку.
З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступні обставини.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені у клопотанні старшого слідчого доводи про накладення арешту на земельні ділянки перевірялись судом першої інстанції, матеріали судового провадження - досліджені, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Також слідчий суддя врахував, що в межах вказаного кримінального провадження надійшов цивільний позов від директора ТОВ «Інвестпромгаз» (цивільний позивач) до ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ТОВ «Нафтогаз-Альянс» (цивільні відповідачі) на суму 9 892 733 грн. 52 коп.

З урахуванням цього, слідчий суддя, всупереч твердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 6 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання старшого слідчого та накладення арешту на вищевказані земельні ділянки, оскільки, як вважає колегія суддів, обставини кримінального провадження вимагають вжиття саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, а розмір цивільного позову є обґрунтованим.

Разом з тим, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Зважаючи на викладене у сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи автора апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково., а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Посилання апелянта на те, що вартість арештованих земельних ділянок перевищує розмір цивільного позову, на даній стадії досудового розслідування, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Окрім цього, посилання ОСОБА_5 на те, що на майно ТОВ «Нафтогаз-Альянс», директором якого він є, 26 грудня 2019 року вже було накладено арешт приватним виконавцем не є підставою скасування ухвали, оскільки ч. 3 ст. 170 КПК України прямо вказує, що арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства.
Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга, навіть з урахуванням усіх викладених у ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 вересня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Печерського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_7 , та накладено арешт на земельні ділянки, згідно переліку, наведеному в ухвалі, які на праві власності належать ОСОБА_5 , із забороною володіння, користування та розпорядження вказаним майном та вчиняти будь-які реєстраційні дії з майном, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2675/2021
Єдиний унікальний номер 757/40036/20-к
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_10
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1