УХ В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря: - ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який дії в інтересах голови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.11.2020р. про накладення арешту на тимчасове вилучене майно.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7
адвокат: ОСОБА_5 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Апелянт просить поновити строку на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Короткий зміст рішення слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.11.2020р. накладено арешт на майно, що було вилучено 05.11.2020р. в приміщеннях Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, а саме: оригінали прийнятих рішень у справах № 495/3396/20, № 495/2024/19, № 495/6143/20, № 495/3491/18, № 495/3586/18, № 495/3274/18, № 495/3569/18, № 495/4195/17, № 495/2969/16-ц, № 495/1163/16-ц, № 495/7026/17, № 495/1437/16-ц (495/8623/13-ц), № 495/4957/15-ц, № 495/9691/14-ц; акт № 1 Білгород-Дністровського районного суду без дати «Про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду» та акт № 5 Білгород-Дністровського районного суду від 03.03.2020 «Про вилучення для знищення документів, які містять відомості про знищення ряду справ»;завірені копії документів щодо обліку робочого часу (табелі, доповідні записки, тощо) працівників Білгород-Дністровського міськрайонного суду за 2016 рік, завірені
копії документів щодо обліку робочого часу (табелі, доповідні записки, тощо) працівників Білгород-Дністровського міськрайонного суду за 2017 рік., завірені копії документів щодо обліку робочого часу (табелі, доповідні записки, тощо) працівників Білгород-Дністровського міськрайонного суду за 2018 рік, завірені копії документів щодо обліку робочого часу (табелі, доповідні записки, тощо) працівників Білгород-Дністровського міськрайонного суду за 2019 рік, завірені копії документів щодо обліку робочого часу (табелі, доповідні записки, тощо) працівників Білгород-Дністровського міськрайонного суду за 2020рік; завірені копії наказу № 112-ос/к від 05.10.2017 про тимчасове закріплення помічника судді ОСОБА_8 , наказу № 7-ос/к від 15.01.2018 про внесення змін до облікових даних ОСОБА_8 , наказу № 93-ос/к від 01.06.2016 про умови роботи працівника патронатної служби помічника судді ОСОБА_9 , наказу № 77-ос/к від 11.07.2019 про внесення змін до облікових даних ОСОБА_9 , наказу № 13-од/к від 13.03.2017 про здійснення заходів щодо перевірки відповідності кількості наявних у Реєстрі копій судових рішень, наказу № 10-од/к від 27.04.2019 про призначення помічників суддів Білгород-Дністровського міськрайонного суду відповідальними особами, наказу № 132-в/к від 04.12.2015 про надання відпуски без збереження заробітної плати ОСОБА_10 , наказу № 133-в/к від 04.12.2015 про надання відпуски без збереження заробітної плати ОСОБА_11 , наказу № 125-в/к від 15.12.2016 про надання відпуски без збереження заробітної плати ОСОБА_9 , наказу № 124-в/к від 15.12.2016 про надання частини додаткової відпуски ОСОБА_10 , наказу № 41-в/к від 24.05.2016 про надання щорічної основної відпустки ОСОБА_9 , наказу № 37-в/к від 28.04.2016 про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_12 , наказу № 12-в/к від 22.02.2016 про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_10 , наказу № 113-в/к від 27.12.2017 про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_8 , наказу № 112-в/к від 27.12.2017 про надання щорічної основної відпустки ОСОБА_9 , наказу № 90-в/к від 11.09.2017 про надання відпустки у зв`язку з навчанням ОСОБА_13 , наказу № 84в/к від 28.08.2017 про надання щорічної основної відпустки ОСОБА_8 , наказу № 52-в/к від 03.07.2017 про надання щорічної основної відпустки ОСОБА_10 , наказу № 39-в/к від 08.06.2017 про надання щорічної основної відпустки ОСОБА_9 , наказу № 30-в/к від 03.05.2017 про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_9 , наказу № 15-в/к від 28.02.2017 про надання щорічної основної відпустки ОСОБА_9 , наказу № 14-в/к від 24.02.2017 про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_8 , наказу № 13-в/к від 24.02.2017 про надання частини додаткової відпустки ОСОБА_10 , наказу № 10-в/к від 14.02.2018 про надання додаткової відпустки ОСОБА_10 , наказу № 12-в/к від 16.02.2018 про надання щорічної основної відпустки ОСОБА_14 , наказу № 13-в/к від 16.02.2018 про надання щорічної основної відпустки ОСОБА_9 , наказу № 14-в/к від 16.02.2018 про надання відпустки ОСОБА_9 , наказу № 22-в/к від 05.04.2018 про надання відпустки ОСОБА_14 , наказу № 23-в/к від 06.04.2018 про надання відпустки у зв`язку з навчанням
ОСОБА_13 , наказу № 25-в/к від 25.04.2018 про надання відпустки ОСОБА_9 , наказу № 34-в/к від 07.06.2018 про надання відпустки ОСОБА_10 , наказу № 64-в/к від 20.08.2018 про надання відпустки ОСОБА_9 , наказу № 78-в/к від 07.11.2018 про надання відпустки ОСОБА_9 , наказу № 4-в/к від 30.01.2019 про надання відпустки ОСОБА_10 , наказу № 15-в/к від 17.04.2019 про надання відпустки ОСОБА_9 , наказу № 24-в/к від 16.05.2019 про надання відпустки ОСОБА_10 , наказу № 32-в/к від 14.06.2019 про надання відпустки ОСОБА_13 , наказу № 47-в/к від 08.11.2019 про надання відпустки ОСОБА_9 , наказу № 66-в/к від 12.08.2019 про надання відпустки ОСОБА_13 , наказу № 72-в/к від 23.08.2019 про надання відпустки ОСОБА_12 , наказу № 73-в/к від 23.08.2019 про надання відпустки ОСОБА_10 , наказу № 78-в/к від 18.09.2020 про надання відпустки ОСОБА_12 , наказу № 84-в/к від 07.10.2020 про надання відпустки ОСОБА_14 , наказу № 85-в/к від 13.10.2020 про надання відпустки ОСОБА_14 , оригінали наказів щодо відпусток голови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 (№ 7-в/г від 18.02.2016, № 20-в/г від 27.04.2016, № 55-в/г від 17.08.2016, № 71-в/г від 21.10.2016, № 76-в/г від 31.10.2016, № 85-в/г від 16.12.2016, № 68-в/г від 12.12.2017, № 49-в/г від 29.09.2017, № 47-в/г від 15.09.2017, № 31-в/г від 09.06.2017, № 29-в/г від 08.06.2017, № 19-в/г від 25.04.2017, № 10-в/г від 17.02.2017, № 06-в/г від 19.02.2018, № 09-в/г від 14.03.2018, № 15-в/г від 05.04.2018, № 20-в/г від 24.04.2018, № 21-в/г від 27.04.2018, № 37-в/г від 02.07.2018, № 32-в/г від 15.06.2018, № 40-в/г від 09.07.2018, № 59-в/г від 22.11.2018, № 09-в/г від 26.03.2019, № 03-в/г від 08.01.2019, № 09-в/г від 27.02.2020, № 27-в/г від 09.07.2020, № 39-в/г від 20.08.2020, № 50-в/г від 28.09.2020).
Окрім того, відмовлено в частині накладенні арешту на матеріали цивільних справ: № 495/3396/20, № 495/2024/19, № 495/6143/20, № 495/3491/18, № 495/3586/18, № 495/3274/18, № 495/3569/18, № 495/4195/17, № 495/2969/16-ц, № 495/1163/16-ц, № 495/7026/17, № 495/1437/16-ц (495/8623/13-ц), № 495/4957/15-ц, № 495/9691/14-ц.; оригінал особової справи голови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 .

Узагальнені доводи апелянта.
Апелянт зазначає, що майно на яке накладено арешт не визнано речовим доказом.
Вважає, що накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно не відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Наголошує, що клопотання про накладення арешту на тимчасове вилучене майно було подане 06.11.2020 року, а розглядалось воно 20.11.2020 року, тобто з порушенням строку, передбаченого ч.6 ст.173 КПК України.
Окрім того, вважає, що описаний в клопотанні слідчого склад злочину не кореспондується зі складом статей, які інкримінуються ОСОБА_6 .
Наголошує про те, що слідчий суддя безпідставно не взяв до уваги його заперечення на клопотання слідчого про арешт майна.

Крім того, твердить що він направляв клопотання про відвід слідчого судді ОСОБА_15 , яке не було розглянуто.

Як на підставу для поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді апелянт посилається на те, що він дізнався про існування оскаржуваної ухвали лише 11 грудня 2020 року з офіційного сайту ЄДРСР.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Слідчим суддею встановлено, що Першим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000826 від 08.10.2020р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 361 КК України.
За версією органу досудового слідства з боку судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області мали місце порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя в Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області, а також про незаконне втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду та інших підсистем шляхом отримання повноважень на доступ до неї за допомогою електронного цифрового підпису вказаного судді, з подальшим виготовленням електронних примірників судових рішень, їх підписанням електронним цифровим підписом ОСОБА_6 та оприлюдненням шляхом надсилання до Єдиного державного реєстру судових рішень.
05.11.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 27.10.2020 було проведено обшук у приміщеннях Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за адресою Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Військової слави (стара назва Енгельса), 27, в ході якого виявлено та вилучено цивільні справи, рішення по справам та службові документи.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив про те, що вилучені документи щодо обліку робочого часу, накази, дозволять стороні обвинувачення встановити конкретних працівників суду, які можливо здійснювали незаконне втручання в роботу Автоматизованої системи документообігу суду та інших підсистем.
Разом з цим слідчий суддя зазначив, що слідчим не доведена необхідність, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу в накладенні арешту на матеріали цивільних справ: № 495/3396/20, № 495/2024/19, № 495/6143/20, № 495/3491/18, № 495/3586/18, № 495/3274/18, № 495/3569/18, № 495/4195/17, № 495/2969/16-ц, № 495/1163/16-ц, № 495/7026/17, № 495/1437/16-ц (495/8623/13-ц), № 495/4957/15-ц, № 495/9691/14-ц., та на оригінал особової справи голови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 .

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши пояснення адвоката на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу власника майна просив залишити без задоволення, вивчивши надані судом матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд встановив наступне.
В апеляційній скарзі адвокат просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.
Згідно з вимогами п.3 ч. 2 ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Частиною третьою цієї статті визначено, що у разі постановлення ухвали слідчим суддею без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження та зі змісту оскаржуваної ухвали, захисник ОСОБА_5 не був присутній в судовому засіданні. В апеляційній скарзі захисник зазначає, що про прийняте рішення йому стало відомо 11.12.2020 року з офіційного сайту ЄДРСР.
В матеріалах судового провадження відсутні дані щодо отримання адвокатом копії ухвали слідчого судді.
З урахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права на захист особи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді є обґрунтованими, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження таким, що підлягає до задоволенню і такий строк поновленню.

Відповідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст.98 КПК України речовим доказом є матеріальні об`єкти, що є знаряддям вчинення злочину, зберігли на собі його сліди, або містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження в тому числі предмети, що були об`єктом, набуті кримінально протиправним шляхом.
В провадженні Слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві перебуває кримінальне провадження № 0000826 від 08.10.2020р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 361 КК України.
За версією органу досудового розслідування з боку судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області мали місце порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя в Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області, а також про незаконне втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду та інших підсистем шляхом отримання повноважень на доступ до неї за допомогою електронного цифрового підпису вказаного судді, з подальшим виготовленням електронних примірників судових рішень, їх підписанням електронним цифровим підписом ОСОБА_6 та оприлюдненням шляхом надсилання до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Матеріали провадження свідчать про те, що 05.11.2020р. на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 27.10.2020 було проведено обшук у приміщеннях Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області в ході якого виявлено та вилучено цивільні справи, рішення по справам та службові документи.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на зазначене майно та документи перевірялись судом першої інстанції, при цьому були досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане майно та документи.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту.
Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді про те, що вилучені в ході обшуку у службових приміщеннях Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, документи оригінали судових рішень , відповідають критерію речового доказу в сенсі того, що
відомості, які в них містяться підлягають в подальшому дослідженню експертним шляхом.
Відомості, які містяться в матеріалах провадження свідчать про те, що вилучені в ході зазначеного обшуку документи щодо обліку робочого часу, накази, дозволять стороні обвинувачення встановити конкретних працівників суду, які можливо здійснювали незаконне втручання в роботу Автоматизованої системи документообігу суду та інших підсистем.

Тому, з огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вилучене в ході обшуку 05.11.2020р. у службових приміщеннях Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, оригінали судових рішень, документи щодо обліку робочого часу, накази відповідають критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, то арешт на них слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.
При цьому слід зауважити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Отже, доводи апелянта відносно того, що зазначені в клопотанні слідчого дані не відповідають диспозиціям ч.1 ст.366, ч.2 ст.361 КК України на даному етапі розгляду слідчим суддею та судом апеляційної інстанції не підлягають перевірки.

Не є слушними твердження адвоката відносно того, що слідчий суддя розглянув клопотання слідчого з порушенням строку, передбаченого ч.6 ст.173 КПК України, оскільки матеріали провадження свідчать про те, що клопотання про арешт вилученого в ході обшуку майна надійшло до суду 06.11.2020р. та в цей же день призначено до розгляду та перенесено, у зв`язку з необхідністю виклику представника Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (а.п.20).
Матеріали судового провадження не містять даних щодо направлення з боку апелянта заперечень на клопотання слідчого про арешт майна та клопотання про відвід слідчого судді ОСОБА_15 . Отже його доводи в цій частині судом апеляційної інстанції перевірити не можливо.

Слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

Керуючись ст. ст. 376,405, 407, 422, 532 КПК України, -

постановив:

Поновити адвокату ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.11.2020 року.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який дії в інтересах голови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.11.2020р., якою накладено арешт на тимчасове вилучене майно в ході обшуку 05.11.2020 року в приміщенні Білгород- Дністровського міськрайонного суду Одеської області - залишити без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: