Справа № 405/5141/19
провадження № 1-кп/405/177/19
УХВАЛА
28.07.2021 м. Кропивницький

Ленінський районний суд міста Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене 31.01.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №00000080 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч. 4 ст.358, ч.5 ст.27 ч.2 ст.205, ч.3 ст.209 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
встановив:
до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000080 від 31.01.2013 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч. 4 ст.358, ч.5 ст.27 ч.2 ст.205, ч.3 ст.209 КК України.
Ухвалою суду від 10.07.2019 обвинувальний акт призначено до підготовчого судового засідання, з викликом сторін.
У підготовчому судовому засіданні судом поставлено питання щодо повернення обвинувального акту прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
В судовому засіданні прокурор заперечив щодо повернення обвинувального акту. В обґрунтування позиції прокурор зазначив, що в даному випадку має місце сукупність злочинів вчинених однією і тією ж особою, а тому на його думку, підстав для повернення обвинувального акту немає.
Потерпілий підтримав позицію прокурора.
Обвинувачений та захисник зазначили про необхідність повернення обвинувального акту прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
Дане питання, враховуючи імперативність вище вказаної норми щодо обов`язку суду повернути прокурору обвинувальний акт та принцип розумності строків кримінального провадження, на думку колегії суддів можливо розглянути у відсутності потерпілої ОСОБА_9 , яку суд неодноразово викликав у судові засідання, однак дана особа не отримувала судові повістки. Ні прокурор, ні потерпілий, які неодноразова брали на себе обов`язок повідомити потерпілу чи надати докази відмови останньої від отримання судової повістки, не змогли виконати взятий на себе обов`язок про повідомлення потерпілої про судові засідання.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд прийшов до наступних висновків.
01 липня 2020 року набрав чинності Закону України ««Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (надалі Закон №2617-VIII), згідно з яким ч.1 ст.12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки та злочини.
Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Відповідно вищевказаного Закон №2617-VIII, одне з кримінальних правопорушень, що інкримінується ОСОБА_5 , передбачене ч.4 ст.358 КК України, є кримінальним проступком.
Згідно ст.217 КПК України передбачено, що не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.
В підпункті 3 пункту 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» зазначено, що у кримінальних провадженнях за сукупністю злочинів, один або декілька з яких визначені як кримінальні проступки, в яких до набрання чинності цим Законом особам повідомлено про підозру, але не прийнято процесуальне рішення, передбачене частиною другою статті 283 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий за погодженням із прокурором виділяє в окреме провадження матеріали щодо кримінального проступку, якщо це можливо без шкоди для подальшого досудового розслідування та судового розгляду, та здійснює дізнання в порядку, встановленому главою 25 Кримінального процесуального кодексу України. Кримінальне провадження щодо злочину продовжує здійснюватися в порядку, визначеному цим Кодексом.
Крім того, слід відзначити, що процедури судового розгляду щодо злочину і кримінального проступку, відповідно до положень КПК України, мають істотні розбіжності і регламентовані різними главами КПК України.
Закон № 2617-VIII від 22.11.2018 року містить імперативну норму щодо обов`язку суду повернути прокурору обвинувальний акт для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальних провадженнях про правопорушення, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду.
Більше того, положення КПК України та Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року не наділяють суд правом вирішувати питання об`єднання в одне провадження чи роз`єднання у різні провадження щодо кримінального проступку та щодо злочину у справах обвинувальні акти в яких скеровані до суду, але не призначені до судового розгляду станом на 01.07.2020 року і визначають чіткий алгоритм дій, який починається з прийняття рішення про повернення обвинувального акту прокурору, а у подальшому прийняття одного з рішень, відповідно до вищеописаної процедури встановленої у наведених вище положеннях.
Аналіз положень Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року свідчить про те, що він спрямований на гуманізацію кримінальної відповідальності шляхом перегляду міри покарань за вчинення окремих кримінальних правопорушень, а також має на меті встановлення механізму забезпечення швидкого розслідування кримінальних правопорушень невеликої тяжкості та зменшення навантаження на слідчих органів досудового розслідування, а також спрощення процедури судового розгляду.
Пункт 5 абзацу 4 Розділу II Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року не містить положень щодо визначення вимог до процедури повернення обвинувального акту, зокрема не містить вимог щодо вирішення даного питання у судовому засіданні чи без виклику сторін, не покладає на суд обов`язок виносити дане питання на обговорення або заслуховування думки учасників процесу з цього питання, тощо. З наведеного суд приходить до висновку, що законодавець визначаючи процедуру повернення обвинувального акту щодо кримінального проступку, наділив суд повноваженнями виконати вищенаведену імперативну вимогу у максимально швидкий (розумний) строк, що повністю кореспондується з тим, що, як вже було зазначено вище, Закон № 2617-VIII від 22.11.2018 року спрямований, серед іншого, на встановлення механізму забезпечення швидкого розслідування кримінальних правопорушень невеликої тяжкості та спрощення процедури судового розгляду.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00000080 від 31.01.2013 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч. 4 ст.358, ч.5 ст.27 ч.2 ст.205, ч.3 ст.209 КК України, який станом на 01.07.2020 року не призначений до судового розгляду, підлягає поверненню прокурору, для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
Положення ст. 217 КПК, згідно з якими прокурор має право об`єднати в одному провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку і щодо злочину, як підстава для продовження судового провадження, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ці норми не регулюють питання судового розгляду за наявності імперативної законодавчої норми щодо повернення прокурору обвинувальних актів у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 372 КПК України, п.п.5 п.4 розділу ІІ ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, суд,
постановив:
обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000080 від 31.01.2013, у відношенні ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч. 4 ст.358, ч.5 ст.27 ч.2 ст.205, ч.3 ст.209 КК України, повернути прокурору Кіровоградської обласної прокуратури для внесення відомостей про кримінальний проступок з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_10

Cудді Ірина Миколаївна Шевченко

Олена Вікторівна Лук`янової