Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/5/21
Номер провадження № 1-кс/376/15/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2021 р.

Сквирський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Сквирського ВП ГУНП в Київській області, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, працюючого позаштатним єгерем в Українському товаристві мисливців та рибалок Сквирського району, неодруженого, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся заступник начальника СВ Сквирського ВП ГУНП в Київській області з клопотанням, що погоджено з процесуальним керівником про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання заступник начальника слідчого відділу посилається на те, що в його провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 09 січня 2021 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 146 КК України.

Відповідно до поданого клопотання, підставами звернення до суду стало те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання строком до десяти років позбавлення волі, не має міцних соціальних зв`язків, має судимість, в тому числі за вчинення особливо тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на учасників кримінального провадження та вчинити інший злочин, що свідчить про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України та свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний та його захисники заперечили щодо задоволення клопотання посилаючись на необгрунтованість підозри та відсутність будь-яких належних та допустимих доказів на цей час, просили суд відмовити в обранні запобіжного заходу, оскільки підозрюваний наміру переховуватися від слідства та суду, продовжувати займатися злочинною діяльністю, впливати на потерпілого та свідків у справі не має. Крім того, захисники заперечили проти задоволення клопотання, посилаючись на численні процесуальні порушення вимог КПК України, зокрема незаконне затримання ОСОБА_7 , процесуальні порушення при проведенні обшуку місця проживання підозрюваного, при допитах потерпілого, при пред`явленні особи для впізнання за участю потерпілого, а також на незадовільний стан здоров`я підозрюваного.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1. наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2. наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3. недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України і подане заступником начальника СВ Сквирського ВП ГУНП в Київській області клопотання відповідає вимогам ст.ст. 179, 184 КПК України.

10 січня 2021 року о 00 годин 15 хвилин ОСОБА_7 був затриманий працівниками Сквирського ВП ГУНП в Київській області на підставі ст. 208 КПК України.

10 січня 2021 року о 21 годині 20 хвилин ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, тобто у викраденні людини за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки.

Із повідомлення про підозру вбачається, що 02 січня 2021 року, ОСОБА_7 , спільно з двома іншими особами, анкетні дані яких досудовим розслідуванням не встановлені, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, проникли до приміщення приватного будинку АДРЕСА_2 , де порушивши основні права, свободи та інші загальнолюдські цінності, які повинна мати кожна людина і які закріплені в Конституції Україні, а саме на повагу гідності громадянина, права на фізичну свободу та особисту недоторканість, нічого не пояснюючи, застосувавши до потерпілого ОСОБА_8 фізичне насильство, погрожуючи предметами, схожими на пістолет наказали останньому, всупереч його волі, сісти в салон автомобіля, на якому вони приїхали, марка якого на даний час досудовим розслідуванням не встановлена. Потерпілий ОСОБА_8 , боячись за своє життя та здоров`я, виконав їхні вимоги, сівши до салону автомобіля, а саме на заднє сидіння, тим самим, ОСОБА_7 , спільно з двома невідомими особами незаконно позбавили потерпілого можливості вільно залишати салон вказаного автомобіля. Далі, ОСОБА_7 спільно з двома невідомими особами на вказаному автомобілі відвезли потерпілого в лісове насадження поблизу с. Дулицьке, Сквирського району, Київської області.

Знаходячись на вказаному місці, ОСОБА_7 спільно з двома невідомими особами вийшли з салону автомобіля, наказавши ОСОБА_8 також вийти з даного автомобіля та з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, умисно, розпочали наносити кулаками рук удари по тулубу потерпілого, після чого, останній впав на землю, а ОСОБА_7 , спільно з двома невідомими продовжили по черзі наносити удари ногами по тулубу потерпілого. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 , згідно довідки з КНП СРР «Сквирська ЦРЛ», спричинено тілесні ушкодження у вигляді травматичного розриву селезінки, внутрішньочеревної кровотечі, гематоми м`яких тканин грудної клітки зліва, гематоми лівої параорбітальної ділянки.
Підозра ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах, зокрема на протоколі обшуку від 09.01.2021 території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , протоколі допиту потерпілого ОСОБА_8 від 09.01.2021 та протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 10.01.2021, протоколі затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України від 10.01.2021; протоколі пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_8 від 10.01.2021, довідці КНП СРР «Сквирська ЦРЛ», відповідно до якої потерпілому спричинено тілесні ушкодження у вигляді травматичного розриву селезінки, внутрішньочеревної кровотечі, гематоми м`яких тканин грудної клітки зліва, гематоми лівої параорбітальної ділянки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Таким чином, враховуючи тяжкість злочину, у вчинені якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_7 та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, враховуючи його вік, стан здоров`я, відсутність міцності соціальних зв`язків підозрюваного (неодружений, на утриманні дітей чи інших осіб не має), а також враховуючи, що ОСОБА_7 раніше судимий, в тому числі за вчинення особливо тяжкого злочину пов`язаного із посяганням на життя та здоров`я, особи вчиненого з корисливих мотивів, існують ризики вчинення іншого злочину і можливості підозрюваного переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України та свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Суд вважає, що стороною захисту не надано переконливих доказів на підтвердження обставин, які б вказували на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які приймаються до уваги при обранні запобіжного заходу. Також, доводи сторони захисту не містять достатньо відомостей на спростування доводів клопотання прокурора, оскільки не містять даних про оскарження процесуальних дій слідчого та наслідки такого оскарження, а також на думку суду не можуть суттєво впливати на виникнення підстав для відмови в обранні запобіжного заходу чи обрання більш м`якого запобіжного заходу.Також, стороною захисту, не надано до суду будь-яких доказів, що можуть підтвердити наявність у підозрюваного на цей час будь-яких тяжких захворювань, що можуть перешкоджати його утриманню під вартою.

Також, суд вважає, визначити строк дії даної ухвали шістдесят днів.

Крім того, враховуючи вищевказані обставини, суд вважає визначити розмір застави для звільнення з-під варти у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Виходячи з вищевказаного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176- 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 202 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Запоріжжя, жителю АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, працюючому позаштатним єгерем в Українському товаристві мисливців та рибалок Сквирського району, неодруженому, раніше судимому, - обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» .

Визначити 10 березня 2021 року датою закінчення строку дії даної ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Визначити розмір застави для звільнення з-під варти ОСОБА_7 у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1