ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/652/21 Справа № 202/2124/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника

ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 квітня 2021 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000150, відносно

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Синельникове
Дніпропетровської області, який зареєстрований за
адресою:
АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від

09 квітня 2021 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07 червня 2021 року, визначено розмір застави у розмірі 181 600 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 скасувати.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що слідчий суддя залишив поза увагою відсутність обґрунтованої підозри та належних доказів наявності ризиків, які б обумовлювали обрання ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказує на те, що слідчим суддею не було прийнято до уваги вимоги ст.178 КПК України, а саме, стан здоров`я підозрюваного та міцність соціальних зв`язків. Зазначає, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, постійне місце роботи та не має намірів переховуватися від органів досудового розслідування. Вважає, що прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Зазначає, що в ухвалі слідчого судді відсутнє обґрунтування розміру застави. Звертає увагу на те, що ОСОБА_9 за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні дружину та малолітню дитину, є інвалідом дитинства 3 групи.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.
Як слідує з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що 08 квітня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що виразилось у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини у великому розмірі та особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ст.307, 309 КК України.
З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом за результатами проведення негласної, слідчої (розшукової) дії, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 25 листопада 2020 року; протоколом обшуку від 28 січня 2021 року, згідно якого було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , та вилучено метамфетамін загальною масою - 4,77558 і канабіс загальною масою - 4,3438 г; висновком експерта від 19 лютого 2021 року за №19/104-8/566; висновком експерта від 11 березня 2021 року за №19/104-8/567; висновком експерта від 17 лютого 2021 року за №19/104-8/512; висновком експерта від 15 лютого 2021 року за №19/104-8/598; висновком експерта від 19 березня 2021 року за №19/104-8/568; висновком експерта від 15 березня 2021 року за №КСЕ-19/108/21/1877-НЗПРАП; висновком експерта від 26 березня 2021 року за №КСЕ-19/108/21/1876; протоколом допиту свідка ОСОБА_11
від 05 грудня 2020 року, яка повідомила, що знає ОСОБА_8 як особу, що займається збутом психотропної речовини метамфетамін; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 03 грудня 2020 року, яка повідомила, що ОСОБА_8 винаймає житло за адресою: АДРЕСА_2 і за вказаною адресою зберігає та організував збут наркотичних засобів; протоколом свідка
ОСОБА_13 , який повідомив, що знає ОСОБА_8 як особу, що займається збутом психотропної речовини метамфетамін на території м.Синельникове та Синельниківського району.
Що стосується доводів захисника про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутність підстав для застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, а отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин.
Також, перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків з метою зміни показів на його користь.
Крім того, в Синельниківському міськрайонному суді Дніпропетровської області знаходиться на розгляді кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.2 ст.311, ч.1 ст.263 КК України, втім, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення, яке пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, а отже, є достатні підстави вважати, що він може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.
Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Також, апеляційним судом враховується характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, та практику Європейського суду з прав людини п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі захисника доводи щодо відсутності будь-яких даних про наявність ризиків не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Щодо посилання захисника на те, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання та реєстрації, за якими характеризується позитивно, має постійне місце роботи, одружений, має на утриманні дружину та малолітню дитину, слід зазначити, що дані обставини не можуть бути підставою для застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як з урахуванням обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, вищезазначені доводи не свідчать про наявність у ОСОБА_9 перешкод або інших стримуючих факторів належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Щодо посилання захисника про наявність у підозрюваного інвалідності 3 групи, апеляційний суд зазначає, що матеріали провадження не містять будь-яких документів, які підтверджували б дані обставини.
Що стосується доводів захисника про те, що в ухвалі слідчого судді відсутнє обґрунтування розміру застави, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя визначив розмір застави з урахуванням характеризуючих даних підозрюваного та обставин кримінального правопорушення, та яка буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України, і тримання ОСОБА_10 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_10 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже, в задоволенні вимог апеляційної скарги захисника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська

від 09 квітня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4