Справа № 204/2464/21
Провадження № 1-кп/204/416/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

представника потерпілого: ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

при розгляді у підготовчому судовому засіданні обвинувального акту по кримінальному провадженню №0000075 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
01 квітня 2021 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська з Центральної окружної прокуратури міста Дніпра надійшов, затверджений прокурором цієї прокуратури ОСОБА_3 , обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Представник потерпілого, потерпілий в підготовчому судовому засіданні не заперечували проти призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, а також просили прийняти цивільний позов до розгляду у даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник не заперечували проти призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, проти прийняття цивільного позову до розгляду у даному кримінальному провадженні заперечували.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Кримінальне провадження підсудне Красногвардійському районному суду м.Дніпропетровська. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.

Клопотань учасниками судового провадження про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого не заявлено.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Заслухавши думку учасників кримінального процесу, суд, у відповідності до положень, викладених в ст.128 КПК України, вважає за необхідне прийняти цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням у даному кримінальному провадженні.
Крім того, до суду надійшло клопотання представника потерпілого про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.01.2021 року шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування автомобіля марки «Тойота Тундра» реєстраційний номер НОМЕР_1 . В обґрунтування клопотання зазначено, що відповідно до ст. 55 КПК України ОСОБА_6 визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні, а обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_7 перебуває на розгляді у суді. Отже, усі необхідні слідчі процесуальні дії було виконано, а усі необхідні експертизи із автомобілем «Тойота Тундра» реєстраційний номер НОМЕР_1 проведено. У зв`язку із чим, відпала необхідність арешту майна яке належить ОСОБА_6 на праві приватної власності. Також, надійшло клопотання про накладення арешту на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яке належить відповідно до договору дарування від 08.04.2021 року ОСОБА_9 . В обґрунтування клопотання зазначено, що внаслідок дій обвинуваченого ОСОБА_7 були спричиненні тілесні ушкодження ОСОБА_6 - водію автомобіля Тойота Тундра реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та пасажиру ОСОБА_10 . Крім тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок ДТП, ОСОБА_6 отримав значну майнову шкоду, а саме розбитий вщент автомобіль Тойота Тундра, який на праві приватної власності належить саме йому. Орієнтовна ціна автомобіля до моменту ДТП складала близько 32000 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 886400 гривень, потерпілою стороною було складено цивільним позов до особи за вини якої сталося ДТП ОСОБА_7 . Відповідно до реєстру права власності на нерухоме майно до 08.04.2021 року (дата призначення підготовчого судового засідання по справі) обвинуваченому ОСОБА_7 на праві приватної власності належала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Під час досудового розслідування потерпіла сторона звернулася з клопотанням про арешт даного майна до слідчого СВ ДВП ГУНП ОСОБА_11 . Однак клопотання розглянуто не було у зв`язку з направленням обвинувального акту до суду. Крім того, під час досудового розслідування потерпілою стороною до підозрюваного було заявлено цивільний позов відповідно до якого сума матеріальних збитків завданих кримінально караними діяннями склала понад 865000 гривень. Цивільному відповідачу про ці факти стало достеменно відомо під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на стадії виконання ст. 290 КПК України. Враховуючи викладене, ОСОБА_7 , 08.04.2021 року з метою забезпечення збереження нерухомого майна під своїм контролем, яке могло бути у подальшому звернуто в рахунок погашення матеріальних збитків, уклав угоду дарування квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 з ОСОБА_9 , яка відповідно до відкритих джерел інформації у 2006 році була зареєстрована у одній і тій же адресі з ОСОБА_7 , а саме: АДРЕСА_3 . Даний правочин вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлені цим правочином.

В судовому засіданні представник потерпілого підтримав вказані клопотання, посилаючись на обставини, зазначенні у клопотаннях, просив їх задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання свого представника і просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання представника потерпілого щодо скасування арешту та заперечували проти задоволення клопотання представника потерпілого щодо накладення арешту на майно обвинуваченого, зазначивши, що вказана у клопотанні квартира на теперішній час належить сторонній особі.

Прокурор підтримав клопотання представника потерпілого про скасування арешту майна та накладення арешту на майно обвинуваченого.

Щодо клопотання представника потерпілого ОСОБА_5 про накладення арешту, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України, встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
За приписами ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Судом встановлено, що під час досудового розслідування представником потерпілого ОСОБА_5 було подано позовну заяву до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 865626 грн. та моральної шкоди у розмірі 200 000 грн., завданої кримінальним правопорушенням. Також, під час досудового розслідування потерпіла сторона з метою забезпечення цивільного позову, звернулася з клопотанням про арешт даного майна до слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 . Однак, клопотання не було розглянуто у зв`язку з направленням обвинувального акту до суду. Відповідно до реєстру права власності на нерухоме майно, до 08.04.2021 року обвинуваченому ОСОБА_7 на праві приватної власності належала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.04.2021 року, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_9 на підставі договору дарування квартири від 08 квітня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_12 . Згідно бази виборців, у 2006 році ОСОБА_9 була зареєстрована за однією адресою з обвинуваченим ОСОБА_7 , а саме: АДРЕСА_3 . Суд вважає, що даний правочин вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлені цим правочином.

За таких підстав, суд вважає доведеним доводи представника потерпілого про існування ризику того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд враховує докази, надані представником потерпілого на підтвердження своїх вимог, та бере до уваги, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. З`ясувавши обсяг та суть позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати представник потерпілого, суд вважає за можливе забезпечити позов накладенням арешту на нерухоме майно за адресою : АДРЕСА_2 , яке належить відповідно до договору дарування від 08.04.2021 року ОСОБА_9 .
Щодо клопотання представника потерпілого ОСОБА_5 про скасування арешту, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Судом встановлено, що 16 січня 2021 року ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у кримінальному провадженні №0000075 накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на автомобіль марки «Тойота Тундра» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , задля проведення необхідних експертиз у кримінальному провадженні. На даний час експертизи по кримінальному провадженню проведенні, кримінальне провадження перебуває на розгляді у суді, а тому відпала необхідність арешту майна, яке належить потерпілому ОСОБА_6 на праві приватної власності.

Враховуючи викладене, суд вважає що клопотання про скасування арешту майна слід задовольнити та скасувати арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170,174,315,369-372 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Кримінальне провадження №0000075 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська, за адресою: м. Дніпро, пр. Пушкіна, 77-Б, о 16.10 годин 21 квітня 2021 року.
Судовий розгляд провадити одноособово суддею.

Прийняти до розгляду цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Клопотання представника потерпілого ОСОБА_5 про вжиття заходів забезпечення цивільного позову шляхом накладення арешту - задовольнити.
З метою вжиття заходів забезпечення позову, накласти арешт на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить відповідно до договору дарування від 08.04.2021 року ОСОБА_9 .

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_5 про скасування арешту - задовольнити.
Скасувати арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2021 року про арешт майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування автомобіля марки «Тойота Тундра» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена в частині накладення арешту до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1