Справа № 520/7200/14-к
Провадження № 1-кс/947/4260/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000031 від 05.01.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Досудовим слідством встановлено, що у листопаді 2005 року ОСОБА_5 діючи як виконавець у складі організованої групи разом із ОСОБА_6 та невстановленою слідством особою (керівник організованої групи), перебуваючи в м. Одеса, з корисливих мотивів розробили план по шахрайському заволодінню чужим майном, механізм якого полягав у одержані судового рішення ухваленого на підставі підроблених документів про визнання права власності на майно.
Діяльність організованої групи була спрямована на реалізацію спільного злочинного плану незаконного заволодіння земельною ділянкою та будівлями шляхом шахрайства, розташованими по АДРЕСА_1 (санаторій для дітей сиріт Одеської міської ради).
Так, у грудні 2005 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виконуючи свої ролі в організованій групі, залучили для реалізації обумовленого плану трьох осіб - керівників суб`єктів підприємницької діяльності: ОСОБА_7 - директора ПП «Модератто», ОСОБА_8 - директора ТОВ «Вітер Змін» та директора ПП «Грін» - ОСОБА_9 .
Шляхом підроблення документів, які посвідчували факт виникнення господарських відносин між підприємствами, члени організованої групи створили підстави щодо отримання судового рішення, яке дозволить визнати право власності на будівлі і споруди за ПП «Модератто», в рахунок погашення неіснуючої заборгованості між суб`єктами господарювання.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.01.2006 позов ПП «Модератто» до ТОВ «Вітер змін» задоволено і визнано право власності на будівлі та споруди по АДРЕСА_1 .
24.02.2006 директор ПП «Модератто» ОСОБА_7 та директор ПП «Грін» ОСОБА_9 уклали підроблений договір купівлі-продажу відповідно до якого ПП «Модерато» продало, а ПП «Грін» придбало будівлі та споруди, по АДРЕСА_1 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 діючи з метою шахрайського заволодіння комунальним майном, організували 17 та 21 березня 2006 року, укладання директором ПП «Грін» ОСОБА_9 шести підроблених договорів купівлі-продажу з фізичними особами.
У травні 2007 року члени організованої групи перебуваючи у м. Одеса, з метою реалізації злочинного плану приступили до учинення дій направлених на заволодіння земельною ділянкою на якій знаходяться будівлі і споруди.
З цією метою, ОСОБА_5 , виконуючи вказівку керівника, у березні-травні 2007 року особисто, розуміючи протиправність своїх дій, з метою заволодінням чужим майном, отримав згоду ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (вказані особи не були обізнані із планом діяльності організованої групи), про оформлення на них права власності шляхом укладення договорів купівлі-продажу та отримав від них довіреності про уповноваження розпоряджатися належними їм 1/6 частинами будівель та споруд по АДРЕСА_1 та земельною ділянкою.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 24.05.2007 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановлені слідством особи виконуючи свої ролі, діючи умисно, організували укладання підроблених договорів купівлі-продажу між фізичними особами, до яких, членами організованої групи, внесені неправдиві відомості про власника нерухомості та проведення розрахунку за договором.
20.07.2007 за результатами судового розгляду позову фізичних осіб, рішенням суду зобов`язано Одеську регіональну філію ДП ЦДЗК та Одеську міську раду зареєструвати та видати фізичним особам державний акт на право спільної приватної власності на земельну ділянку загальною площею 5642 м2 по АДРЕСА_1 .
У грудні 2007 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановлені слідством особи, діючи у складі організованої групи, перебуваючи у м. Одеса підшукали покупця, якого не посвідчили у злочинний план діяльності організованої групи та 21.12.2007 продали йому нерухоме майно здобуте злочинним шляхом.
Внаслідок протиправної діяльності організованої групи, виконавцем у якій був ОСОБА_5 , Одеській міській раді був спричинений збиток у розмірі 8 200 848 грн. 16 коп., що у 41004,24 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у заволодінні чужим майном, шляхом обману, вчиненими організованою групою в особливо великих розмірах, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , разом з невстановленими особами вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.
По кримінальному провадженню 10.12.2020 року слідчим була призначена оціночно-будівельна експертиза для проведення якої залучені експерти Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 250132737 від 26.03.2021 року, будівлі та споруди загальною площею 345,9 кв.м., які розташовані на земельної ділянці кадастровий номер :43:007:0009за адресою: АДРЕСА_1 , належать на праві приватної власності ОСОБА_15 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 250134388 від 26.03.2021 року, земельна ділянка площею 0,5642 га кадастровий номер :43:007:0009 за адресою: АДРЕСА_1 , належать на праві приватної власності ОСОБА_15 .
Беручи до уваги вищевикладене, з метою недопущення псування, перетворення, відчуження майна, яке є об`єктом, предметом та знаряддям кримінального правопорушення, задля виконання завдання та дотримання загальних засад кримінального провадження, виявлення та фіксації слідів вчинення кримінального правопорушення за допомогою проведення відповідних судових криміналістичних експертиз, з метою забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадження, а також те, що є достатні підстави вважати що зазначена земельна ділянка, та будівлі і споруди набуті кримінально протиправним шляхом, внаслідок виготовлення завідомо підроблених документів, мають суттєве значення для подальшого розслідування вказаного кримінального провадження та з метою недопущення подальшого відчуження земельної ділянки та будівель і споруд та забезпечення цивільного позову, виникла необхідність у накладені арешту на майно.
2. Позиції учасників з приводу розгляду даного клопотання.
Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.
3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
3.2. Вирішення питання щодо відповідності клопотання про арешт майна ст. 171 КПК України.
В порушення вимог ч. 3 ст. 171 КПК України, стороною обвинувачення до клопотання не були долучені матеріали, які б обґрунтовували всі доводи, викладені в клопотанні, на які посилається в клопотанні сторона обвинувачення, зокрема, матеріали, підтверджуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень.
Крім того, сторона обвинувачення в клопотанні зазначає, що по кримінальному провадженню 10.12.2020 року слідчим була призначена оціночно-будівельна експертиза для проведення якої залучені експерти Одеського науково-дослідного інституту судових експертиза МЮУ. Разом з тим, до матеріалів клопотання не долучена вказана постанова про призначення експертизи.
Як вбачається з клопотання, в якості обґрунтування поданого клопотання, сторона обвинувачення зазначає про те, що майно є об`єктом, предметом та знаряддям кримінального правопорушення, здобуте кримінально-протиправним шляхом, тоюто відповідає критеріям речових доказів, а також необхідне для забезпечення цивільного позову.
Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Стороною обвинувачення, в порушення вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, в клопотанні не конкретизовано та необґрунтовано яким саме критеріям речових доказів відповідає нерухоме майно. В клопотанні лише формально перелічуються норми законодавства, проте необґрунтовані підстави для накладення арешту на майно.
Крім того, згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України (відшкодування шкоди), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
В порушення вищевказаних норм законодавства, до матеріалів клопотання не було долучено цивільний позов, який би був заявлений в рамках кримінального провадження, а особі ОСОБА_15 , який є власником нерухомого майна, на даний час в рамках кримінального провадження не повідомлено про підозру, а такоє не допитано, тому посилання в клопотанні на те, що арешт на майно необхідний, з метою забезпечення цивільного позову, є необґрунтованим.
Слідчий суддя також зазначає, що попри наявність у клопотанні відомостей щодо найменування власника нерухомого майна, у клопотанні відсутні інші контактні дані особи, за наявності яких слідчий суддя мав би можливість повідомити її про дату та час судового засідання, з огляду на чітко встановлені строки розгляду клопотання про накладення арешту на майно, та, таким чином, виконати вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України. В свою чергу не виконання вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, призведе до порушення прав власника майна.
3.3. Висновки слідчого судді.
Беручи до уваги викладені обставини у сукупності, на думку слідчого судді, подане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, для належного оформлення відповідного клопотання, з належним зазначенням та відповідним обґрунтуванням необхідності дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна в рамках такого кримінального провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000031 від 05.01.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1