Справа № 473/140/21
Номер провадження 1-кс/473/363/2021
УХВАЛА

"14" квітня 2021 р. Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Вознесенського РУП ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про відвід слідчого судді ОСОБА_7 від участі в розгляді клопотання слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погодженого з заступником керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000027 від 14 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

встановив

13 квітня 2021 року до Вознесенського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з заступником керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000027 від 14 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, яке автоматизованою системою документообігу суду передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_7 .

Проте, 14.04.2021 року в судовому засіданні захисником підозрюваного ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 було заявлено відвід в усній формі слідчому судді ОСОБА_7 з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України (наявність обставин, які викликають сумнів в неупередженості слідчого судді).

В судове засідання слідчий суддя ОСОБА_7 не з`явився. Про час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 підтримали заяву про відвід слідчого судді, пояснивши що слідчим в порушення ст.. 295-1 КПК України подано клопотання, яке не відповідає вимогам КПК, оскільки до клопотання не додані всі докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, що свою чергу порушує право підозрюваного на захист. Оскільки слідчий суддя не повернув слідчому клопотання, яке не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства а прийняв його до розгляду, то вказане на думку захисника свідчить про упередженість слідчого судді ОСОБА_7 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав заявлену захисником ОСОБА_6 заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_7 не обґрунтованою.

Слідчий СВ Вознесенського РУП ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви захисника ОСОБА_6 , пояснив, що ним додані всі необхідні докази для розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши заяву захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про відвід слідчого судді ОСОБА_7 , суддя приходить до такого.

Так, згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналогічно, ч. 1 ст. 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

При цьому, заява про відвід (самовідвід) повинна бути вмотивованою, тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема в справі «Білуха проти України» суд, який здійснює провадження по справі повинен бути безстороннім. Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Декларації прав людини повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

При цьому, застосовуючи об`єктивний критерії, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна, ( п. 44. та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Італії» від 7.08.1996 року).

Водночас, ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого на XI з`їзді суддів України 22.03.2013 року зазначає, що: «Неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді».

Згідно п.1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23 суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

Отже, враховуючи викладене, відсутність доказів фактичної наявності упередженості слідчого судді (якщо з`являються відповідні сумніви, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань (або навпаки) стосовно однієї зі сторін у справі), водночас прийняття клопотання про продовження строків досудового розслідування до розгляду, не викликає сумнів в неупередженості судді, а тому заява про відвід задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 81 КПК України, суддя

ухвалив

в задоволенні заяви захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про відвід слідчого судді ОСОБА_7 від участі в розгляді клопотання слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погодженого з заступником керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000027 від 14 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1