Справа № 638/1924/18
Провадження № 1-о/638/3/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2021 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
перевіривши заяву ОСОБА_4 про перегляд вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 липня 2012 року відносно ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 128 КК України та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 14 січня 2014 року за нововиявленими обставинами, -

встановив :
До Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 липня 2012 року у справі №1-941/2011 та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 14 січня 2014 року у справі №1/2011/248/2012 звернувся засуджений ОСОБА_4 , якого визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ст. 128 КК України та призначене покарання у виді виправних робіт на термін один рік за місцем роботи з відрахуванням в дохід держави 15 відсотків заробітку.
З заяви ОСОБА_4 вбачається, що 07.11.2017 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000353 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358,ч.1 ст.364, ч.1 ст.365,ч.1 ст.366,ч.1ст.374, ч.1 ст.384 КК України на підставі його заяви, яке знаходилось в провадженні Прокуратури Харківської області він дізнався, що під час звернення ОСОБА_5 23.12.2010 до травматологічного пункту КЗОЗ «Харківська міська поліклініка №26» у медичній документації, зі слів пацієнтки, було зроблено запис про те, що вона отримала травму 22.12.2010 при падінні на вулиці.
Тому вважає, що це нововиявлена обставина і вона має суттєве значення для його справи і просить скасувати вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 липня 2012 року у справі №1-941/2011 та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14 січня 2014 року у справі №1/2011/248/2012.
Представник потерпілої ОСОБА_5 та представник Харківської місцевої прокуратури №1 заперечували проти задоволення заяви ОСОБА_4 щодо скасування вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 липня 2012 року у справі №1-941/2011 та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 14 січня 2014 року у справі №1/2011/248/2012.
Заслухавши пояснення засудженого та його представника, які підтримали подану заяву, а також вислухавши думку представника потерпілої щодо законності та обґрунтованості вироку та ухвали, з`ясувавши думку прокурора, який вважав за необхідне залишити без задоволення заяву ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази заявником, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 липня 2012 року у справі №1-941/2011(1/2011/248/20120 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого, ст.128 КК України та призначено покарання у виді виправних робіт на термін 1(один) рік за місцем роботи з відрахуванням в дохід держави 15% (п`ятнадцяти відсотків) заробітку.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 14 січня 2014 року вищевказаний вирок суду змінено. Звільнено засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2014 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення. Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 липня 2012 року у справі та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14 січня 2014 року щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
28 лютого 2018 року Дзержинським районним судом м. Харкова за заявою ОСОБА_4 про перегляд вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 липня 2012 року відносно ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 128 КК України за нововиявленими обставинами відкрито кримінальне провадження.
Згідно вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.07.2012, ОСОБА_4 , 22 грудня 2010 року близько 20 год. 30 хв., знаходився біля душевої кімнати, розташованої на другому поверсі гуртожитку по АДРЕСА_1 , де між ним і ОСОБА_6 , на грунті особисто неприязних стосунків, відбувся конфлікт,у ході якого, дружина ОСОБА_6 ОСОБА_5 , намагаючись захистити чоловіка підійшла до них. У цей момент, ОСОБА_4 , бажаючи зупинити останню, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки і сподіваючись, що від його дій не наступить ніяких тяжких наслідків, хоча повинен був це передбачати, умисне завдав удару рукою гр.. ОСОБА_5 у ділянку грудей. Від отриманого удару, ОСОБА_5 , впала спиною назад і при падінні ударилася кистю правої руки спочатку об умивальник, а потім об підлогу.
Унаслідок чого, необережними протиправними діями ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно, згідно висновку судово-медичної експертизи № 305-ая/11 від 26.01.2011 року, середньої тяжкості тілесне ушкодження,що викликало тривалий розлад здоров`я, у вигляді закритого оскольчатого перелому нігтьової фаланги 5 пальця правої кисті із зміщенням і легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на лівій руці.
Під час судового розгляду вина підсудного ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, повністю була доведена зібраними та дослідженими доказами:
-Свідченнями потерпілої ОСОБА_5
-Свідченнми свідка ОСОБА_6 ;
-Свідченнями свідка ОСОБА_7 ;
- Свідченнми свідка ОСОБА_8 ;
-Свідченнями свідка ОСОБА_9 ;
-Свідченнями свідка ОСОБА_10 ;
-Свідченнями свідка ОСОБА_11 ;
-Свідченнями свідка ОСОБА_12
-Протоколами очних ставок за участі підсудного, потерпілого, свідків
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 у ході яких підсудний був викритий у скоєнні злочину.
-Відтворенням обстановки і обставин подій за участю ОСОБА_4 ,у ході якого останній розповів і показав про відбувшийся конфлікт із ОСОБА_6
-Відтворенням обстановки і обставин подій за участю ОСОБА_5 , у ході якого остання розповіла і показала механізм скоєння відносно неї злочину.
-Висновком судово-медичної експертизи № 305-ая/11 від 26.01.2011 року, згідно якого у ОСОБА_5 мали місце закритий оскольчатий перелом нігтьової фаланги 5 пальця правої кисті із зміщенням, який за ступенем тяжкості відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень і синці на лівій руці, які за ступенем тяжкості є легкими тілесними ушкодженнями.
При цьому висновки експертів підтверджують свідчення ОСОБА_5 , які потерпіла давала під час відтворення обстановки і обставин події, оскільки вони узгоджуються між собою та не суперечать один одному в частині строку, способу і механізму заподіяння встановлених тілесних ушкоджень.
В Журналі первинного прийому травматологічного відділення КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 26», зі слів пацієнтки ОСОБА_5 , було зроблено наступний запис № 9904 « Діагноз: закритый перелом основания ногтевой фаланги 5-го пальца правой кисти. 23.12.10. 16.50 травма 22.12.10 упала на правую кисть травма улич».
Будь-яких вичерпних, належних та достатніх доказів отримання травми
ОСОБА_5 при падінні на вулиці, ОСОБА_4 та його представником суду не надано. Відсутні свідки події отримання травми на вулиці потерпілою, дані про огляд місця травмування та інше, а тому ствердження про отримання нею травми при падінні на вулиці іншими доказами не підтверджується.
Доводи ОСОБА_4 про те, що нововиявлена обставина має суттєве значення для справи взагалі спростовує існування події кримінального правопорушення, суд вважає необґрунтованими та бездоказовими, оскільки вони спростовуються зазначеними у вироку встановленими даними. Висновки суду, які вказані у мотивувальній частині вироку, щодо оцінки доказів, ґрунтуються на сукупності досліджених судом доказів і доводять винність ОСОБА_4 у вчиненні злочину, який йому інкримінується та не суперечить при цьому правовим законам та нормам загальної етики.
Встановлені судом фактичні обставини справи про те, що потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесне ушкодження середньої тяжкості від падіння після удару ОСОБА_4 випливають з показів самої потерпілої, а також свідчень ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , які не суперечать між собою та доповнюють друг друга.
Ступінь тяжкості отриманого потерпілою ОСОБА_5 тілесного ушкодження встановлено судово-медичною експертизою №305-АЯ/11 від 26.01.2011 року зі змісту якої також вбачається, що висновки експертів підтверджують свідчення ОСОБА_5 , які вона давала під час відтворення обстановки і обставин події, оскільки вони узгоджуються між собою та не суперечать один одному в частині строку, способу і механізму заподіяння встановлених тілесних ушкоджень.
Таким чином, суд вважає, що оскільки ОСОБА_4 своїми діями необережно завдав середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_5 то суди першої та апеляційної інстанцій правильно кваліфікували ці дії за ст.128 КК України.
Крім цього, слід зауважити, що 12 червня 2014 року під час розгляду касаційної скарги ОСОБА_4 . Колегією суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ істотних порушень процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановлених судових рішень, не встановлено, а тому касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, а вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.07.2012 та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14.01.2014 залишено без зміни.
Кримінальне провадження № 0000353 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358,ч.1 ст.364, ч.1 ст.365,ч.1 ст.366,ч.1ст.374, ч.1 ст.384 КК України за заявою ОСОБА_4 Прокуратурою Харківської області закрите.
Відповідно до ч.1 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
У частині 2 ст.459 КПК України визначений вичерпний перелік обставин, що визнаються нововиявленими.
Відповідно до ст.462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами повинні зазначатися обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, а також обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
З огляду на викладене, судом не встановлено правових підстав для скасування вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 липня 2012 року та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 14 січня 2014 року.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.459, 461, 462, 464,466,467 КПК України,

постановив:
Заяву ОСОБА_4 про перегляд вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 липня 2012 року відносно ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 128 КК України та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 14 січня 2014 року за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Повний текст ухвали складений 22 квітня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з моменту оголошення повного тексту.

Суддя Тетяна Штих.