Cправа № 750/1386/21
Провадження № 1-в/750/38/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові в залі суду заяву (клопотання) ОСОБА_3 про зняття арешту з майна,
В С Т А Н О В И В:
12.02.2021 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про зняття арешту з нерухомого майна, а саме з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 04.12.2006.
В обґрунтування поданого клопотання ОСОБА_3 зазначає, що у 2010 році він був учасником ДТП. За даним фактом проводилося досудове розслідування, в рамках якого слідчий СВ розслідування ДТП СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області виніс постанови про накладення арешту на автомобіль марки «Opel Vektra», реєстраційний номер НОМЕР_1 (постанова від 23.11.2010) та на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (постанова від 26.11.2010). Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.03.2011, який ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 02.06.2011 залишено без змін, ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Ним відповідно до вироку були сплачені всі належні до виплати потерпілій кошти, арешт з транспортного засобу був знятий, проте питання про скасування арешту з нерухомого майна не було вирішено.
В судове засідання особа, яка подала клопотання, не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, клопотання підтримала в повному обсязі.
Прокурор в судове засідання також не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Дослідивши матеріали кримінальної справи №1/2506/66/11, в частині, що стосуються поданного клопотання, та матеріали клопотання ОСОБА_3 , суд приходить до наступного висновку.
У ході розслідування кримінальної справи стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, постановою слідчого СВ розслідування ДТП СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 26.11.2010 з метою забезпечення цивільного позову, належного зберігання речових доказів, а також недопущення в подальшому незаконного відчуження речових доказів, які є об`єктом злочину, накладено обтяження на майно, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За наслідками судового розгляду вказаної кримінальної справи (судовий номер 1/2506/66/11) ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та задоволено позовні вимоги потерпілої ОСОБА_4 на загальну суму 17 000 грн.
При ухваленні вироку судом вирішено питання про долю речового доказу автомобіль «Opel Vektra», реєстраційний омер НОМЕР_1 , проте не було вирішено питання про скасування застосованих слідчим заходів забезпечення позову, а саме накладеного арешту на квартиру, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки арешт був накладений з метою забезпечення цивільного позову, а заподіяна шкода ОСОБА_4 не відшкодована.
Згідно пункту дев`ятого розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Дана норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Питання про зняття арешту з квартири має вирішуватися судом у порядку, передбаченому ст. ст. 126, 409, 411 КПК України 1960 року.

Відповідно до ст. 409 КПК України (в ред. 1960 року) питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

Відповідно до ст. 411 КПК України (в ред. 1960 року) питання пов`язані з виконанням вироку, вирішуються судом у судовому засіданні з участю прокурора.

Крім того, як роз`яснено у п. 4 Постанови Пленуму ВС України № 11 від 21.12.1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків, зокрема про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані. Враховуючи викладене, питання про скасування арешту з квартири може бути вирішено судом у порядку ст. 411 КПК України 1960 року за клопотанням особи, яка є власником майна.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливого суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З копії договору купівлі-продажу від 04.12.2006 та відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_3 є власником квартири, розташованої у АДРЕСА_1 .

Обтяження на квартиру було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 02.12.2010 за № 10564634.

Згідно постанови державного виконавця від 24.06.2011 виконавче провадження закрито у зв`язку з фактичним повним виконанням судового рішення, а саме відшкодуванням ОСОБА_3 у повному обсязі потерпілій ОСОБА_4 шкоди по виконавчому листу №1/2506/66/11, виданого 14.06.2011 Деснянським районним судом м.Чернігова.
Отже, існування арешту на вказане нерухоме майно перешкоджає заявнику реалізації його прав власника.
Оскільки, станом на час розгляду вказаного клопотання в арешті квартири, що належить на праві власності заявнику ОСОБА_3 , відпала потреба та незаконне перебування її під арештом обмежує права останнього, як власника майна щодо вільного володіння, користування й розпорядження власним майном, суд дійшов висновку, що клопотання є законним, доведеним належними та допустимими доказами, а відтак підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне клопотання ОСОБА_3 задовольнити, арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , накладений постановою слідчого СВ розслідування ДТП СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 26.11.2010 в межах кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України скасувати.

Керуючись ст. ст. 409, 411 КПК України (в ред. 1960 року), суд
У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати арешт з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , накладений постановою слідчого СВ розслідування ДТП СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 26.11.2010.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1