Справа № 202/2463/21
УХВАЛА

03 серпня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

провівши в залі суду в м. Дніпропетровську судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 289 ч.1 КК України,
за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

В ході судового розгляду кримінального провадження прокуроромзаявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 строком на 60 днів, при цьому прокурор зазначив про наявність ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.

Захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, який на думку захисника у повній мірі забезпечить судовий розгляд кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника.
Прокурор заперечував у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, наполягав на продовженні запобіжного заходу у виді тримання піл вартою.
Суд, вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою і клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, враховує те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином тощо; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні, у тому числі і тяжкого злочину, за яким законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до шести років.
Так, ОСОБА_3 не має постійного місця роботи і тому не має постійного заробітку, неодружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей або осіб, які потребують стороннього догляду, у зв`язку з чим перебуваючи на волі, матиме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Також, як зазначено прокурором у клопотанні, що ОСОБА_3 , розуміючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, з метою уникнення відповідальності, перебуваючи на волі матиме можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Ураховуючи те, що встановлено наявність ризиків передбачених п.п.1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_3 зможе переховуватись від суду, оскільки не працевлаштований, постійного доходу не має, не має стійких соціальних зв`язків та будь кого на утриманні, обвинувачується у тому числі і у вчиненні злочину, який відноситься до тяжкого, та існують ризики, що ОСОБА_3 зможе переховуватись від суду з метою перешкоджання розгляду кримінального провадження, а також впливати на потерпілого і свідків по даному кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з тим, підстав, які б виключали можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не вбачається, доказів, які б підтверджували неможливість на даний час перебування останнього під вартою суду не надано.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що запобігти вище зазначеним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 289 ч.1 КК України і не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.331, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 289 ч.1 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою, на шістдесят днів, тобто до 30 вересня 2021 року, включно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом п`яті днів з дня її оголошення.

Головуюча: ОСОБА_1