Справа № 487/5807/19
Провадження № 1-кс/487/4339/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2021 року Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 ,-
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про відвід слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 .
В обґрунтування заяви про відвід ОСОБА_3 зазначила, що в провадженні слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 знаходиться її скарга на бездіяльність службової особи та заява про виправлення технічних описок та помилок по кримінальному провадженню №0000296 від 11.06.2019 року за ч.2 ст. 382 КК України. Вважає, що слідчий суддя ОСОБА_4 , заздалегідь знаючи, що адвокат ОСОБА_3 від ОМЦ БВПД за представництво інтересів ОСОБА_5 отримує винагороду тільки за участь в судових засіданнях, позбавила її можливості отримати оплату за свою працю; ввела в оману представника потерпілого, вказавши в ухвалі, що вона не оскаржується до апеляційного суду; змусила ОСОБА_3 додатково витрачати час та свої енергетичні ресурси на оскарження до апеляційного суду; не врахувала явку ОСОБА_3 у судове засідання 06.04.2021 року. Таким чином, слідчий суддя ОСОБА_6 порушила принципи верховенства права, рівності сторін кримінального провадження перед законом та судом, принцип неупередженості судді, Бангалорські принципи, а також законні права та інтереси учасників судового розгляду.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні надала пояснення аналогічні змісту заяви про відвід.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного.
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.75 ч.1 п.4 КПК України, слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ст.80 ч.2 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.75 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, та відповідно до ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути мотивованим.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Мироненко і Мартиненко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» від 24.02.1993 року).

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10.06.1996 року).

Особиста безсторонність суду презумується, доки не надано доказів протилежного.

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніви в його безсторонності.

Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Італії» від 07.08.1996 року).

Аналогічні міркування, з посиланням на практику ЄСПЛ, наведено в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17.09.2019 року по справі №277/599/15-к (провадження №51-9889км18) та від 13.12.2018 року по справі №552/4932/17 (провадження №51-5235км18).

Судом не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про упередженість слідчого судді ОСОБА_4 до будь-кого з учасників провадження при розгляді заяви адвоката ОСОБА_3 про виправлення описки в ухвалі слідчого судді від 20.05.2021 року. Незгода з процесуальними діями судді не є підставою для відводу, а відтак суд вважає, що заява про відвід є невмотивованою та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 372 КПК України
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1