Справа № 333/2906/21
Справа №333/2906/21
Провадження №1-кп/333/503/21
ВИРОК

Іменем України

11 травня 2021 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000282 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта середня, офіційно непрацюючого, неодруженого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення.
За результатами спрощеного провадження, встановлено, що 24 березня 2021 року, в денний час доби, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне придбання і зберігання психотропної речовини без мети збуту, знаходячись у лісосмузі по вул.Чумаченка у м.Запоріжжя, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою задоволення особистих потреб, незаконно придбав, шляхом привласнення, знайдений один згорток в ізольованій стрічці червоного кольору з речовиною, яка згідно із висновком судової хімічної експертизи №СЕ-19/108-21/3926-НЗПРАП від 30.03.2021 року містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальна маса якої склала 0,3119 г (в перерахунку на основну), після чого незаконно зберігав її при собі для особистого вживання без мети збуту до 12 години 37 хвилин того ж дня, тобто до моменту її виявлення та вилучення (у період з 14-23 години до 14-26 години 24.03.2021 року) у нього біля будинку №15-Г по вул.Чумаченка у м.Запоріжжя працівниками поліції.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.

2. Підстави для розгляду обвинувального акту у спрощеному порядку.
Ухвалою суду від 07.05.2021 року за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст.ст. 381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 309 КК України призначено до розгляду у спрощеному провадженні за відсутності учасників кримінального провадження.

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором ОСОБА_5 долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Крім того, в заяві ОСОБА_4 зазначив, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваного, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутністю підтверджено підписом в заяві обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , який діє на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, приймаючи до уваги його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, який надав свою згоду в присутності захисника, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному ст.ст. 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

3. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, не оспорює, вважає, що органом дізнання вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнав в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Судом встановлені обставини, які підтверджують встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

5. Мотиви призначення судом покарання.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є кримінальним проступком, дані, що характеризують особу винного, раніше не судимий, його вік, стан здоров`я на обліку у нарколога і психіатра не перебуває, соціальні зв`язки неодружений, на його утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працевлаштований, має мінливий дохід.

У рішенні «Бремер проти Німеччини» від 03.10.2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати у зв`язку з відстрочкою.

Санкцією ч.1 ст.309 КК України передбачено кілька видів альтернативних покарань. Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема, його матеріальний стан, відсутність офіційного працевлаштування і стабільного заробітку, конкретні обставини вчинення кримінального проступку, положення ст.61 КК України, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді обмеження волі на певний строк в межах санкції закону, що відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості застосувати ст. 75 КК України, оскільки застосування звільнення від покарання з випробуванням потребує врахування і оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація дискреційної функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи тяжкість і конкретні обставини скоєного ОСОБА_4 кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, яке побудоване на критичній оцінці своєї протиправної поведінки, усвідомлення скоєного та готовність понести покарання, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд, з урахуванням вимог ст.75 КК України, дійшов висновку про можливість звільнення його від покарання з випробуванням, що є необхідним і достатнім для того, щоб обвинувачений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення, а також відповідає принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації покарання.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, враховуючи відсутність у учасників процесу відповідних клопотань, вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

По справі цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової хімічної експертизи №СЕ-19/108-21/3926-НЗПРАП від 30.03.2021 року в розмірі 653,80 гривень, на підставі ч.2 ст.124 КПК України, відповідно до якої суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 100, 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню № 0000282 для проведення судової хімічної експертизи №СЕ-19/108-21/3926-НЗПРАП від 30.03.2021 року в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази:
- спец пакет №5373589 з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини PVP, після проведеної судово-хімічної експертизи №СЕ-19/108-21/3926-НЗПРАП від 30.03.2021 року, що зберігаються в камері речових доказів відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, знищити;

- CD-R диск з відеофайлами проведення огляду місця події від 24.03.2021 року, приєднаний до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 КК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1