Справа № 351/1813/20
Провадження № 1-кп/351/60/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Снятині матеріали кримінального провадження №0000054 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, працює: вчитель трудового навчання Снятинського ліцею ім. В.Стефаника, неодруженої, на утриманні нікого не має, раніше не судимої,
яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_4 спричинила умисні легкі тілесні ушкодження, тобто вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, за наступних обставин.

Так, 26 вересня 2020 року приблизно о 22:00 год. ОСОБА_6 на подвір`ї перед житловим будинком, у якому він проживає та який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , біля вольєру, де перебував його собака, побачив сусідку ОСОБА_4 , з якою він напротязі тривалого часу перебуває у неприязних відносинах.
З метою з`ясування мети перебування ОСОБА_4 біля вольєру, ОСОБА_6 підійшов до неї та розпочав розмову, в ході якої між ними виникла словесна суперечка.
Так, під час словесної суперечки, ОСОБА_4 на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин із ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, штовхнула ОСОБА_6 , від чого останній впав не землю, а потім лежачому на землі ОСОБА_6 умисно завдала декілька ударів дерев`яною частиною лопати, яку тримала в руках, по лівому плечі, лівому коліні та правій нозі, внаслідок чого спричинила останньому тілесні ушкодження.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні вину не визнала. Цивільний позов також не визнала. Пояснила, що у вечірню пору вийшла прибирати подвір`я, чистила дренажі на подвір`ї. В цей час до неї підійшов потерпілий та штовхнув її у плече. Потім вхопив листя з болотом і кинув у неї. В той момент вона тримала мітлу, потерпілий вхопився за неї, почали шарпати один одного. Потерпілий відпустив дерев`яну ручку мітли, і можливо таким чином він отримав один удар дерев`яною ручкою. Потерпілий впав та продовжував кидати в неї болотом. Вона втекла до сестри. Лопатою його не била. Зазначила, що і раніше у неї були конфлікти із потерпілим, спровоковані неправильною поведінкою потерпілого. Вона в поліцію з цього приводу не зверталася, бо потерпілий в той день втратив матір. Звідки ще у потерпілого удари невідомо, можливо він був п`яний і впав на кам`яні сходи. Потерпілий падав на правий бік. Пояснила, що цивільний позов не визнає.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні інкримінованого їй проступку, її вина у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, підтверджується показаннями свідка, протоколами слідчих та процесуальних дій та іншими доказами, дослідженими під час судового розгляду кримінального провадження.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження у частині обвинувачення, оцінивши докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку про доведеність в ході судового розгляду винуватості обвинуваченої ОСОБА_4 у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень.
Зокрема, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що між ним та обвинуваченою існують тривалі недобросусідські відносини. 26.09.2020р. у нього померла мати і він попросив знайомого ОСОБА_7 допомогти зробити порядок на подвір`ї. ОСОБА_4 почала копати дренажну трубу на їх спільному подвір`ї, після чого він зробив їй зауваження. Вона його штовхнула, від чого він впав та почала бити його лопатою. Завдала йому 5 ударів, три з яких сильні. ОСОБА_8 її відігнав. Захищаючись, кинув у обвинувачену болотом. Після чого він не зміг встати, у нього набрякла нога. Через 3 хвилини прибіла сестра обвинуваченої та її син із криками. Зазначив, що коли він впав, то лежав на правій стороні. Обвинувачена наносила сильні удари в ділянку лівого і правого коліна, лівого плеча. Все це відбувалося вечером в суботу. На наступний день він звернувся в поліцію. До судово-медичного експерта для отримання висновку про ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень він звернувся вже після поховання матері 29.09.2020р. Вказав, що відчуває біль у нозі, шкутильгає та відчуває коли є зміни в погоді. Просив задоволити цивільний позов.

Із показів допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , який є знайомим потерпілого та колишнім колегою по роботі обвинуваченої, вбачається, що він прийшов до потерпілого допомогти йому, оскільки у нього в той день померла мати. Був дощ і на подвір`ї зібралось багато води. Потерпілий пішов почистити дренажну трубу. Після чого він почув крик ОСОБА_4 : «На тобі, на тобі!». Бачив як обвинувачена наносила ОСОБА_6 удари, не менше чотирьох ударів. Він лежав на правому боці, лівою рукою оборонявся. Обвинувачена наносила удари по всьому тілу потерпілого, по ногам і рукам потерпілого. Коли побачила його, то втекла. Допоміг потерпілому піднятися та дійти додому. Зазначив, що родичів обвинуваченої не бачив, був на відстані близько 15 м. Лопату обвинувачена забрала. Також вказав, що потерпілий був у тверезому стані та потерпілу не провокував. Удари обвинувачена наносила лопатою. Вважає, що потерпілий нічого поганого не робив, хотів прочистити дренажну трубу. Щоб ОСОБА_6 здійснював напади на обвинувачену він не бачив.
Із показів допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , яка являється рідною сестрою обвинуваченої, вбачається, що 26.09.2020р. близько 20.30 год. вона перебувала вдома, коли до неї забігла сестра- обвинувачена ОСОБА_4 , яка була вся в болоті, та повідомила, що на неї напав ОСОБА_6 .. Вона не була безпосереднім очевидцем конфлікту.
Окрім того, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку підтверджується іншими доказами, які згідно ст. 358 КПК України досліджені судом.

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.10.2020р. вбачається, що 26.09.2020р. біля 22.00 год. ОСОБА_6 нанесено тілесні ушкодження, які йому спричинила ОСОБА_4 ;
Із протоколу проведення слідчого експерименту від 05.10.2020р. та фототаблиць до нього вбачається, що сектором дізнання Снятинського ВП з участю потерпілого ОСОБА_6 проведено слідчий експеримент з приводу нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень за адресою: АДРЕСА_2 ;
Із протоколу проведення слідчого експерименту від 05.10.2020р. та фототаблиць до нього вбачається, що сектором дізнання Снятинського ВП з участю свідка ОСОБА_7 проведено слідчий експеримент з приводу нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до висновку експерта № 148 від 02.10.2020р. у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден лівого плеча, лівого колінного суглобу, синця правої гомілки, які утворилися від дії тупих твердих предметів, якими може бути дерев`яна частина лопатки, можуть відповідати терміну вказаному обстеженим, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Для спричинення вищеописаних тілесних ушкоджень було нанесено не менше 3-х ударів. Вищеописані тілесні ушкодження не могли утворитися при падінні з висоти власного росту та не могли бути спричинені самостійно.
Таким чином, суд всебічно, повно і неупереджено дослідивши всі обставини проступку, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, доведена повністю. ОСОБА_4 вчинила спричинення умисних легких тілесних ушкоджень потерпілому. Її дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України.
Покази потерпілого, свідка ОСОБА_7 та відомості, які містяться у висновку судово-медичної експертизи № 148 від 02.10.2020р. про характер та локалізацію тілесних ушкоджень є послідовними, співвідносяться між собою, а тому, спростовують покази обвинуваченої.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого проступку, обставини його вчинення, його суспільну небезпеку, дані про особу винної, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено. Зважаючи на те, що обвинувачена є особою 1958 року народження, а потерпілий 1959 року народження, суд відкидає таку обтяжуючу обставину, як вчинення проступку щодо особи похилого віку.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона працює вчителем трудового навчання Снятинського ліцею ім. В.Стефаника, за місцем проживання характеризується нейтрально, за місцем праці характеризується позитивно, раніше не судима.На обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах обвинувачена не знаходиться,

В досудовій доповіді орган пробації зазначив, що вивченням особи обвинуваченої встановлено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки який вона становить для суспільства, а тому виправлення можливе без позбавлення чи обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.

Частиною 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі вищезазначених обставин справи, враховуючи особу ОСОБА_4 , її відношення до вчиненого, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_4 покарання в межах статті 125 ч.1 КК України у виді штрафу.
На переконання суду, призначене покарання буде достатнє для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 , відповідатиме цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Керуючись засадами цивільного законодавства, зокрема ст.ст. 23, 1066- 1068 ЦК України, принципом справедливості та розумності, співмірності, враховуючи глибину фізичного болю та душевних страждань потерпілого, суд вважає, що цивільний позов підлягає до часткового задоволення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 174,ч.1ст. 368, ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, ст.ст. 1066-1068 ЦК України,суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850 грн..
Цивільний позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 3500 ( три тисячі п`ятсот) грн. завданої моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1