Номер провадження: 11-кп/813/772/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_9 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2019 року в кримінальному провадженні №0001827 від 12.04.2019 року, -
встановив:
оскаржуваним вироком:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Северобайкальськ, Бурятії, одруженого, з середньою спеціальною освітою, інваліда 3 групи, має двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 28.01.2013 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст.153, ч.2 ст.152, ч.2 ст.153, ч.2 ст.152, ч.2 ст.15, ст.152 КК України до 7 років позбавлення волі, 29.12.2018 року звільнився від відбування покарання,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та йому призначено покарання строком 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зараховано строк тримання під вартою ОСОБА_8 під час кримінального провадження та судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі у період з 12.04.2019 року по день набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахується з 12.04.2019 року.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою - залишено без змін до набрання вироком законної сили.
Згідно з оскаржуваним вироком районного суду, 12.04.2019 р. ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном, визначив об`єктом свого злочинного посягання майно особи жіночої статті, яка не зможе йому чинили опір.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 знайшов через Інтернет сторінку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відповідну особу та домовився про зустріч.
12.04.2019 року приблизно о 09 годині 38 хвилин ОСОБА_8 прибув до квартири АДРЕСА_2 , де перебувала ОСОБА_10 . Увійшовши у коридор даної квартири ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що за ним ніхто не спостерігає та його намірам ніхто не зможе перешкодити, діючи умисно, із корисливих мотивів, раптово для потерпілої ОСОБА_10 напав на неї, завдавши один удар рукою в обличчя, після чого схопив ОСОБА_10 обома руками за шию та почав душити її, тобто застосував до останньої насильство, яке є небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу. Почувши крик потерпілої ОСОБА_10 з кімнати вибігла ОСОБА_11 , яка намагалася йому перешкодити. Розуміючи, що його дії викриті та його може бути затримано, ОСОБА_8 взявши з підлоги приміщенні коридору, жіночу сумку, чорного кольору, вартістю 1000 гри., в якій знаходилися речі: духи, вартістю 500 гри., косметичка, вартістю 500 гри. та грошові кошти в сумі 5000 тис. гривень, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим заподіяв майнову шкоду потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 7000 гривень.
Не погоджуючись з вироком суду, заступник прокурора Одеської області подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначення покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та в цій частині ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років. Так, прокурор в своїй апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до ст.ст. 50, 51 КК України має бути призначено покарання необхідне й достатнє для виправлення особи та попередження нових злочинів, вказує, що суд призначив занадто м`яке покарання.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити її без задоволення; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами і, ці обставини ніким не оспорювалися.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо дослідження доказів, апеляційним судом не встановлено, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок районного суду на відповідність його вимогам закону, апеляційний суд прийшов до висновку про його законність та обґрунтованість.

Порушень вимог КПК України, які б слугували підставами для скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

Перевіривши вирок, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи прокурора про невірне застосування районним судом вимог кримінального закону при призначенні покарання обвинуваченому є необґрунтованими, з урахуванням наступного.
Вирішуючи питання про те, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому ОСОБА_8 і чи повинен він його відбувати, суд першої інстанції врахував обставини, які у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме визнання вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Також районний суд врахував обставину, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме рецидив злочину.
Доводи прокурора, проте, що призначене покарання не відповідає тяжкості злочину, особі засудженого та є занадто м`яким, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на таке.
Апеляційний суд перевірив встановлені у вироку суду обставини, що пом`якшують покарання, наявність яких оскаржується прокурором, та вважає, що суд обґрунтовано встановив наявність вищезазначених обставин, що пом`якшують покарання.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який має постійне місце проживання, вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, є інвалідом 3 групи, а також ступінь тяжкості та конкретні обставини і наслідки вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, районний суд прийшов до висновку, що доцільним є застосувати до ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 187 КК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що районним судом під час ухвалення вироку та призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 не надано належної оцінки обставинам, які характеризують обвинуваченого, а також відсутності в діях обвинуваченого щирого каяття, апеляційний суд вважає необґрунтованими з таких підстав.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, а також оскарженого вироку, районним судом під час призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання повністю враховано усі надані стороною обвинувачення та обвинуваченим, характеризуючі обвинуваченого дані.
Також районним судом вірно враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 як під час досудового розслідування, так і судового розгляду справи визнав свою вину у вчиненому, надав правдиві показання, із зазначенням усіх обставин кримінального правопорушення, активно сприяв розкриттю злочину. Крім цього, потерпілою цивільний позов не заявлено, що свідчить про відсутність претензій матеріального характеру до обвинуваченого.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів та відповідає вимогам статті 65 КК України. Підстав вважати призначене ОСОБА_8 покарання явно несправедливим через його м`якість, апеляційний суд не вбачає.
Доводи прокурора щодо необхідності призначити більш суворе покарання, ніж призначене судом покарання, а саме, у виді 6 років позбавлення волі, є безпідставними, оскільки апеляційному суду не наведено переконливих доказів на підтвердження необхідності задоволення апеляційних вимог, а також не зазначено обставини, які б не були враховані судом першої інстанції та свідчили б про необхідність зміни або скасування оскаржуваного вироку.
З огляду на встановлені апеляційним судом обставини даного кримінального провадження та мотиви районного суду при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, апеляційний суд приходить висновку про безпідставність апеляційної скарги прокурора та відсутність підстав для її задоволення.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є підставою для скасування вироку, під час апеляційного розгляду не встановлено.
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування вироку.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Одеської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2019 року в кримінальному провадженні №0001827 від 12.04.2019 року, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким він визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.
Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4