Справа № 495/4953/20
№ провадження 1-кс/495/580/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2021 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування №0000409 від 05.03.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:
03.03.2021 року слідчий Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про продовження строку досудового №0000409 від 05.03.2020 року.
Клопотання обґрунтовується тим, що в провадженні СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 05.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000409 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.166, ст.126-1, ст.136 ч.2 КК України.
04.03.2020 року до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області надійшла Ухвала слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 у справі №495/832/20, № провадження 1-кс/495/491/2020 від 17.02.2020 про зобов`язання внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_5 про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи матір`ю малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючи разом із ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , котру доглядала самостійно, посягаючи на основні принципи суспільної моральності у сфері виховання дітей, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками, всупереч вимог Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, Конвенції про права дитини, яка ратифікована Україною 21 лютого 1990 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, статті 51 Конституції України, статтей 11,12 Закону України «Про охорону дитинства», частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, наглядати за дитиною та убезпечувати її від різноманітних негативних чинників, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, утримувати дитину до досягнення повноліття та несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону, злісно ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: 06.12.2018 року, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, службою у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області на підставі звернення голови ОСББ «Південна 2017» ОСОБА_8 було здійснено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено ОСОБА_6 разом з її малолітньою дитиною ОСОБА_7 , котра знаходилася у стані виснаження організму, внаслідок не вживання їжі протягом 47-ми днів.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 умисно, без поважних на те причин, не виконувала встановлені законом обов`язки щодо піклування про здоров`я та фізичний розвиток малолітньої дитини ОСОБА_7 , не забезпечувала дитину відповідним харчуванням, антропометричні дані ОСОБА_7 не відповідають її віку. Має місце значний дефіцит маси тіла. У дитини мають місце набуті захворювання: 1) білково-енергетична недостатність, кахексія 3 ступеня; 2) вторинна кардіоміопатія змішаного ґенезу; 3) дисфункція біліарного тракту; 4) панкреатопатія; 5) спленомегалія; 6)дисбіоз. Набуті захворювання, що спричинені білково-енергетичною недостатністю, могли виникнути при голодуванні дитини («синдрому жорсткого поводження з дитиною»), та в клінічному перебігу супроводжувалися загрозливими для життя явищами, котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю, тому за критерієм небезпечності для життя відповідно до п.п.1.2.; 2.1.1.; 2.1.2. «правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Негодування дитини її біологічною матір`ю призвело до таких наслідків як різке відставання дитини в фізичному розвитку, та формування набутих захворювань (які в подальшому розвитку мали хронічний характер).
Потерпіла ОСОБА_7 на даний час виявляє клінічні ознаки затримки психічного розвитку, обумовлені перинатальною патологією та соціально-педагогічною занедбаністю. Індивідуально-психологічні особливості дитини характеризуються недостатнім для своєї вікової групи рівнем розвитку основних когнітивних функцій (пам`яті, уваги, інтелекту). Загальний запас знань низький, рівень уявлень обмежений. Рівень її інтелектуального розвитку відповідає «прикордонній зоні» між низькою нормою і інтелектуальним дефектом для вікової групи випробуваної. Фізичний та психологічний вплив на дитину, поведінка її біологічної матері ОСОБА_6 , в період з моменту народження дитини до моменту вилучення дитини з родини 06.12.2018 року був вкрай негативний, привів до появи ряду соматичних захворювань, нервово-психічних розладів, відставання в психічному розвитку. Поведінку біологічної матері дитини - ОСОБА_6 , в період з моменту народження дитини до моменту вилучення дитини з родини по відношенню до дитини слід кваліфікувати, як жорстоке ставлення до дитини. Поведінка ОСОБА_6 , в період з моменту народження дитини до моменту вилучення дитини з родини є проявом психологічного насилля над дитиною.
Провівши усі необхідні слідчі дії, 16.02.2021 року у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення було повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постановою слідчого 01.03.2021 року було призначено судову амбулаторну психолого-психіатричну експертизу з метою встановлення психологічної характеристики особистості підозрюваної ОСОБА_6 , так як остання перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом шизофренія, параноїчна форма, стан ремісії.
Таким чином, для повного, всебічного, об`єктивного розслідування кримінального правопорушення необхідно провести значний обсяг слідчих та процесуальних дій, а саме: провести психолого-психіатричну експертизу з метою встановлення психологічної характеристики ОСОБА_6 , в порядку ст.290 КПК України провести ознайомлення ОСОБА_6 з матеріалами досудового розслідування, вручити обвинувальний акт.
Згідно ч.1,ч.2 ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину становить дванадцять місяців.
Відповідно до ст. 12 КК України, зазначений злочин відноситься до нетяжкого злочину.
Згідно ст.294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу.
Відомості про кримінальне правопорушення за ст. 166 КК України зареєстровано 05.03.2020 та встановлений законом строк складає 12 місяців, спливає 05.03.2021 року.
Закінчити досудове розслідування на даний час не є можливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести значний обсяг слідчих та процесуальних дій: провести психолого-психіатричну експертизу з метою встановлення психологічної характеристики ОСОБА_6 , в порядку ст.290 КПК України провести ознайомлення ОСОБА_6 з матеріалами досудового розслідування, вручити обвинувальний акт.
Для проведення вищевказаних слідчих розшукових та інших процесуальних дій необхідно продовжити строк на 6 (шість) місяців.
На підставі наведеного слідчий просить клопотання задовольнити.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, надали заяву у якій просять дане клопотання розглядати за відсутності слідчого та прокурора, зазначили також, що клопотання підтримують.
Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що воно підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:
1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку;
2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості;
3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу.
Якщо внаслідок складності провадження неможливо закінчити досудове розслідування з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку (дізнання) у строк, зазначений у пункті 1 абзацу третього частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строку, встановленого пунктом 1 частини другої статті 219 цього Кодексу, районним (міським) або іншим прирівняним до нього прокурором.
Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст. 295-1, у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.
У клопотанні про продовження строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру зазначаються:
1) найменування (номер) кримінального провадження;
2) всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведені під час кримінального провадження;
3) обставини, що перешкоджали здійснити інші необхідні процесуальні дії раніше;
4) строк, необхідний для проведення або завершення процесуальних дій;
5) інші відомості, що обґрунтовують необхідність продовження строку досудового розслідування.
Під час розгляду клопотання встановлено, що В провадженні СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 05.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000409 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.166, ст.126-1, ст.136 ч.2 КК України.
04.03.2020 року до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області надійшла Ухвала слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 у справі №495/832/20, № провадження 1-кс/495/491/2020 від 17.02.2020 про зобов`язання внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_5 про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи матір`ю малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючи разом із ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , котру доглядала самостійно, посягаючи на основні принципи суспільної моральності у сфері виховання дітей, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками, всупереч вимог Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, Конвенції про права дитини, яка ратифікована Україною 21 лютого 1990 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, статті 51 Конституції України, статей 11,12 Закону України «Про охорону дитинства», частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, наглядати за дитиною та убезпечувати її від різноманітних негативних чинників, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, утримувати дитину до досягнення повноліття та несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону, злісно ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: 06.12.2018 року, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, службою у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області на підставі звернення голови ОСББ «Південна 2017» ОСОБА_8 було здійснено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено ОСОБА_6 разом з її малолітньою дитиною ОСОБА_7 , котра знаходилася у стані виснаження організму, внаслідок не вживання їжі протягом 47-ми днів.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 умисно, без поважних на те причин, не виконувала встановлені законом обов`язки щодо піклування про здоров`я та фізичний розвиток малолітньої дитини ОСОБА_7 , не забезпечувала дитину відповідним харчуванням, антропометричні дані ОСОБА_7 не відповідають її віку. Має місце значний дефіцит маси тіла. У дитини мають місце набуті захворювання: 1) білково-енергетична недостатність, кахексія 3 ступеня; 2) вторинна кардіоміопатія змішаного ґенезу; 3) дисфункція біліарного тракту; 4) панкреатопатія; 5) спленомегалія; 6)дисбіоз. Набуті захворювання, що спричинені білково-енергетичною недостатністю, могли виникнути при голодуванні дитини («синдрому жорсткого поводження з дитиною»), та в клінічному перебігу супроводжувалися загрозливими для життя явищами, котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю, тому за критерієм небезпечності для життя відповідно до п.п.1.2.; 2.1.1.; 2.1.2. «правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Негодування дитини її біологічною матір`ю призвело до таких наслідків як різке відставання дитини в фізичному розвитку, та формування набутих захворювань (які в подальшому розвитку мали хронічний характер).
Потерпіла ОСОБА_7 на даний час виявляє клінічні ознаки затримки психічного розвитку, обумовлені перинатальною патологією та соціально-педагогічною занедбаністю. Індивідуально-психологічні особливості дитини характеризуються недостатнім для своєї вікової групи рівнем розвитку основних когнітивних функцій (пам`яті, уваги, інтелекту). Загальний запас знань низький, рівень уявлень обмежений. Рівень її інтелектуального розвитку відповідає «прикордонній зоні» між низькою нормою і інтелектуальним дефектом для вікової групи випробуваної. Фізичний та психологічний вплив на дитину, поведінка її біологічної матері ОСОБА_6 , в період з моменту народження дитини до моменту вилучення дитини з родини 06.12.2018 року був вкрай негативний, привів до появи ряду соматичних захворювань, нервово-психічних розладів, відставання в психічному розвитку. Поведінку біологічної матері дитини - ОСОБА_6 , в період з моменту народження дитини до моменту вилучення дитини з родини по відношенню до дитини слід кваліфікувати, як жорстоке ставлення до дитини. Поведінка ОСОБА_6 , в період з моменту народження дитини до моменту вилучення дитини з родини є проявом психологічного насилля над дитиною.
Провівши усі необхідні слідчі дії, 16.02.2021 року у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення було повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постановою слідчого 01.03.2021 року було призначено судову амбулаторну психолого-психіатричну експертизу з метою встановлення психологічної характеристики особистості підозрюваної ОСОБА_6 , так як остання перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом шизофренія, параноїчна форма, стан ремісії.
Таким чином, для повного, всебічного, об`єктивного розслідування кримінального правопорушення необхідно провести значний обсяг слідчих та процесуальних дій, а саме: провести психолого-психіатричну експертизу з метою встановлення психологічної характеристики ОСОБА_6 , в порядку ст.290 КПК України провести ознайомлення ОСОБА_6 з матеріалами досудового розслідування, вручити обвинувальний акт.
Згідно ч.1,ч.2 ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину становить дванадцять місяців.
Відповідно до ст. 12 КК України, зазначений злочин відноситься до нетяжкого злочину.
Згідно ст.294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу.
Відомості про кримінальне правопорушення за ст. 166 КК України зареєстровано 05.03.2020 та встановлений законом строк складає 12 місяців, спливає 05.03.2021 року.
Закінчити досудове розслідування на даний час не є можливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести значний обсяг слідчих та процесуальних дій: провести психолого-психіатричну експертизу з метою встановлення психологічної характеристики ОСОБА_6 , в порядку ст.290 КПК України провести ознайомлення ОСОБА_6 з матеріалами досудового розслідування, вручити обвинувальний акт.
Для проведення вищевказаних слідчих розшукових та інших процесуальних дій необхідно продовжити строк на 6 (шість) місяців.
В поданому клопотанні слідчим доведено, що досудове розслідування кримінального правопорушення до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці 2 частини 1 статті 219 КПК України, у зв`язку з тим, що необхідно провести ряд слідчих дій, для проведення яких необхідний значний проміжок часу, тому слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку досудового розслідування на 6 (шість) місяців, у зв`язку з чим клопотання слідчого є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 219, 294, 295-1, КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування №0000409 від 05.03.2020 року задовольнити.
Продовжити строк досудового розслідування кримінального провадження №0000409 від 05.03.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.166, ст.126-1, ст.136 ч.2 КК України, до 6 (шести) місяців, тобто до 05.09.2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя