Справа №-613/339/21 Провадження №-1-кп/613/80/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальне провадження № 0000028 від 23.01.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горького Богодухівського району Харківської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 22.01.2021, приблизно о 15 год. 00 хв., знаходячись на відкритій місцевості, на відстані приблизно 50 метрів від зупинки громадського транспорту на трасі Харків-Охтирка, поблизу с. Сазоно-Баланівка Богодухівського району Харківської області, в напрямку руху до зазначеного населеного пункту, діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, підійшов ззаду до раніше знайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підштовхнув його під коліна своїми колінами, в результаті чого ОСОБА_6 впав на землю, після чого ОСОБА_4 натягнув ОСОБА_6 нижче на обличчя його шапку та, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з внутрішньої кишені куртки відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 1800 грн. та мобільним телефоном марки Honor 7А 2/16 Gb (DUA-L22), вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/2547-ТВ від 09.02.2021 складає 1350,00 грн.. Після цього ОСОБА_4 зник з місця події, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 3150 грн. 00 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за ч. 2 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, повністю підтвердив фактичні обставини вчинення злочину, надав показання щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом.

Так, під час допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що 22.01.2021 близько 14 год. 00 хв. вийшов на зупинку автобуса в м. Богодухів, де зустрів раніше знайомого ОСОБА_6 . Останній позичив йому 5 грн. на проїзд, разом вони доїхали до с. Сазоно-Баланівка. Вийшовши на зупинці разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_4 побачив у нього грошові кошти, і в цей час вирішив ними заволодіти. Пройшовши по дорозі за ОСОБА_6 в напрямку с. Сазоно-Баланівка, ОСОБА_4 підштовхнув його ззаду, ОСОБА_6 впав, обвинувачений натягнув йому на очі його шапку та витягнув з внутрішнього нагрудного карману куртки потерпілого кошти в сумі 1800 грн., а також його мобільний телефон. Телефон ОСОБА_4 викинув поблизу місці події, з викраденими коштами доїхав спочатку до смт. Вільшани, а потім до м. Харків, гроші витратив на свої потреби. У вчиненому щиро розкаявся, вказав, що повністю визнає протиправність своїх дій.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у наданій до суду заяві просив проводити судові засідання за його відсутності. Зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за спрощеною процедурою згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, наслідки чого йому роз`яснено. Просив суд суворо не карати ОСОБА_4 та призначити йому умовне покарання. Повідомив, що цивільний позов заявляти не буде, оскільки матеріальна та моральна шкода йому відшкодована частково, це питання він має намір вирішити із ОСОБА_4 у добровільному порядку.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, повне визнання ним своєї вини, а також те, що він не заперечує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, письмових матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів та письмових доказів щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинуваченого та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , досудовим слідством та судом не встановлено.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що він офіційно не працює, в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має зареєстроване місце проживання.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченого, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання (щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину), відсутність обставин, що обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілого ОСОБА_6 , який просив суд не карати суворо ОСОБА_4 та призначити йому умовне покарання, пояснив, що шкода йому відшкодована частково, підтвердив можливість повного відшкодування шкоди обвинуваченим у добровільному порядку, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі, яке є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства, а відтак, наявні підстави для застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на три роки. На період іспитового строку слід покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 1, п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 23 січня 2021 року у відношенні ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 23 січня 2021 року обвинувачений був затриманий. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати в строк відбування покарання строк перебування ОСОБА_4 під вартою з 23 січня 2021 року по 13 квітня 2021 року, з розрахунку, що один день попереднього утримання дорівнює одному дню відбування покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати по кримінальному провадженню, а саме: 653 грн. 80 коп. витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/2547-ТВ від 09.02.2021; 1961 грн. 40 коп. витрат на проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-21/2461-Д від 22.02.2021.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1, п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк перебування під вартою з 23 січня 2021 року по 13 квітня 2021 року, з розрахунку, що один день попереднього утримання дорівнює одному дню відбування покарання.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- мобільний телефон марки «Honor 7А» 2/16 Gb Black, грошові кошти в сумі 223 (двісті двадцять три) грн. 00 коп. : 2 купюри номіналом по 100 грн. (серія/номер УЦ 3904677, УФ 5672577), 1 купюру номіналом 20 грн. (серія/номер ЮЄ 1038044), 1 купюру номіналом 2 грн. (серія/номер РЄ 3124166), 1 купюру номіналом 1 грн. (серія/номер УЕ 5927975),ліхтар чорного кольору ВL 1501 ХРЕ+СОВ в пластмасовому чохлі, які передані під розписку про відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , вважати повернутими власнику;

- паперовий конверт, в якому знаходиться один відрізок липкої стрічки з відбитками папілярних візерунків, паперовий конверт, в якому знаходиться дактилокарта на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 (паспорт серії НОМЕР_1 ) на користь держави 653 грн. 80 коп. витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/2547-ТВ від 09.02.2021 та 1961 грн. 40 коп. витрат на проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-21/2461-Д від 22.02.2021.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1