Справа № 439/204/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1630/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7

та її захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Львові справу за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Буського районного суду Львівської області від 2 грудня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

ухвалою Буського районного суду Львівської області від 2 грудня 2019 року заяву засудженої ОСОБА_7 від 11 лютого 2019 року про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Радехівського районного суду Львівської області від 22 лютого 2016 року залишено без задоволення.
Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, засуджена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить переглянути ухвалу Буського районного суду Львівської області від 2 грудня 2019 року. Зазначає, що обставини винуватості не були доведені до кінця та були штучно створені, не врахований стан здоров`я померлого, докази свідків, які були допитані в Бродівському районному суді, умови, що спричинили до такого випадку.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженої ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Процедура здійснення провадження за нововиявленими обставинами встановлена статтями 464, 466, 467 КПК України та така в повній мірі була дотримана судом першої інстанції.
Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що посилання ОСОБА_7 , як на нововиявлені обставини на невірність кваліфікації її дій за ч. 1 ст. 115 КК України та необхідність зміни такої кваліфікації на ст. 119 КК України, оскільки вона не мала наміру вбивати потерпілого, який мав численні хвороби, а також неправильний висновок судово-медичної експертизи трупа потерпілого, не є нововиявленими обставинами в розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України.
Так, як прямо передбачено ч. 2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються, зокрема: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
У своїй заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, засуджена ОСОБА_7 не навела беззаперечних даних, які б свідчили про наявність передбачених законом нововиявлених обставин, а саме: даних про штучне створення або підроблення доказів, зокрема спотворення чи підробки висновку судово-медичної експертизи, а також про інші обставини, які не були відомі Радехівському районному суду Львівської області на час ухвалення вироку щодо ОСОБА_7 , які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність зазначеного вироку.
Більш того, обставини, які наведені у відповідній заяві фактично зводяться до оцінки належності та допустимості доказів, на підставі яких Радехівський районний суд Львівської області, який, відповідно до діючого законодавства, розглядав кримінальну справу, як суд першої інстанції, та дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого останній злочину.
Частиною 1 ст. 94 КПК України визначено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Законність та обґрунтованість вироку Радехівського районного суду Львівської області від 22 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 була підтверджена рішенням Апеляційного суду Львівської області та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які своїми ухвалами від 24 травня 2016 року та 23 березня 2017 року відповідно, залишили даний вирок без змін.
При цьому суд касаційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції про кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України є правильним, а підстав для перекваліфікації її дій на ст. 119 КК України, як про це ставилось питання в касаційній скарзі, колегія суддів не знайшла.
До того ж, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній ухвалі Буського районного суду Львівської області від 2 грудня 2019 року, під час розгляду касаційної скарги колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, надала оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, в тому числі й висновку судово-медичної експертизи, який знаходиться в логічному взаємозв`язку з іншими доказами у справі, в тому числі й показами засудженої.
Тобто про обставини, які ОСОБА_7 вважає нововиявленими, не тільки було відомо суду касаційної інстанції під час касаційного розгляду, а й вони фактично були предметом перевірки за результатами розгляду касаційної скарги засудженої.
Аналогічно не може вважатися нововиявленою обставиною посилання засудженої на те, що судом під час постановлення вироку не було враховано обставин, що призвели до такого випадку, оскільки судом касаційної інстанції була надана оцінка наявності тривалих неприязних стосунків між ОСОБА_7 та потерпілим, що також було враховано судами першої та апеляційної інстанцій.
Посилання засудженої на те, що судами не було враховано стан здоров`я померлого, не є нововиявленою обставиною та не відповідає дійсності, оскільки дані стосовно стану здоров`я потерпілого були детально описані у висновку судово-медичної експертизи та оцінені як під час постановлення вироку у справі, так і під час перегляду вироку судами апеляційної та касаційної інстанцій.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 на ухвалу Буського районного суду Львівської області від 2 грудня 2019 року, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена скарга не підлягає задоволенню, оскільки вона не містить у собі достатніх та законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та призначення нового розгляду заяви ОСОБА_7 у суді першої інстанції.
За таких обставин, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає необхідним залишити вказану скаргу без задоволення, а ухвалу Буського районного суду Львівської області від 2 грудня 2019 року, якою залишено без задоволення заяву засудженої ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Радехівського районного суду Львівської області від 22 лютого 2016 року - без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

ухвалу Буського районного суду Львівської області від 2 грудня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4