Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

09 вересня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 16 червня 2020 року, якою продовжено ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.186, ч.2 ст.189 КК України, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0001211,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 16 червня 2020 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 днів - до 14 серпня 2020 року.
Вказане рішення суд мотивував тим, що продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), тобто ризиків вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби з 20.00 год. до 07.00 год. з покладенням обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; не відвідувати кафе, бари та інші розважальні заклади; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій закордонний паспорт для виїзду за кордон.
Як зазначив на обґрунтування цих вимог захисник, з клопотання прокурора не вбачається наявність та обґрунтованість ризиків. Вказав, що місцевим судом не враховано клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 та викладені у ньому доводи, зокрема наявність в обвинуваченого постійного місця проживання та реєстрації, де він проживав з дружиною та двома малолітніми дітьми, що підтверджує наявність міцних соціальних зв`язків.
Також захисник послався на те, що місцевим судом не було враховано думки потерпілих, які зазначали про відсутність матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_5 , а потерпілий ОСОБА_8 взагалі заперечував причетність ОСОБА_5 до цього злочину, та просили обрати йому більш м`який запобіжний захід. Крім того, вказав, що фізична особа підприємець ОСОБА_9 , бажає офіційно працевлаштувати ОСОБА_5 у себе на підприємстві, що, на переконання захисника, спростовує можливість обвинуваченого вчиняти інші злочини.
При цьому судом жодного разу не розглядалось питання щодо застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу.

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 31 липня 2020 року задоволено подання голови Волинського апеляційного суду та направлено виділені матеріали із кримінального провадження №0001211 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 для розгляду до Рівненського апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За приписами ч.1, 2 ст.331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Як передбачено ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Отже підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
З матеріалів цієї судової справи вбачається, що Нововолинським міським судом Волинської області розглядається кримінальне провадження №0001211 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.186, ч.2 ст.189 КК України.
Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 04 листопада 2019 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався під час досудового розслідування ухвалами слідчих суддів, та під час судового розгляду ухвалами суду.
Прокурором, відповідно до вимог КПК, і зокрема ст.199 цього Кодексу, було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на 60 днів, в силу того, що він обвинувачується у вчиненні трьох тяжких умисних злочинів та існують достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 зможе переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо продовження існування ризиків переховування обвинуваченого від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Зокрема, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду умисних корисливих злочинів проти власності, які відносяться до категорії тяжких злочинів, враховуючи тяжкість можливого покарання у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, він не працевлаштований, а отже у нього відсутнє постійне джерело доходів, що, на переконання колегії суддів, свідчить на користь існування заявлених ризиків.
При цьому, колегія судді зауважує, що оскаржуючи попередні ухвали Нововолинського міського суду Волинської області, якими було продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 , захисник-адвокат ОСОБА_6 зазначав доводи, аналогічні викладеним у даній апеляційній скарзі, які, однак, не знайшли свого підтвердження.
Зокрема, наявність на утриманні у ОСОБА_5 малолітніх дітей, враховуючи встановлені обставини даного кримінального провадження, не зменшує наявних ризиків та не є тим фактором, який би беззаперечно гарантував належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Разом з тим, колегія суддів зауважує, що заяви потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , а також представника потерпілого ОСОБА_12 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, які були надіслані на адресу апеляційного суду, нотаріально не завірені. Водночас, думка вказаних потерпілих щодо відсутності претензій до ОСОБА_13 , може розглядатись у сукупності з іншими доказами для встановлення винуватості чи не винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, однак не свідчать про відсутність ризику переховування ОСОБА_5 від суду або вчинення ним іншого кримінального правопорушення.
Також, на переконання колегії суддів, можливе працевлаштування обвинуваченого, на яке покликався захисник, не свідчить про зменшення ризику вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень.
Водночас, колегія суддів зауважує, що місцевий суд, продовжуючи обвинуваченому строк запобіжного заходу, не зазначав про ризик впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.
З огляду на встановлені обставини, колегія суддів приходить до переконання, що на даний час більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 16 червня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3