КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_1.,

суддів - ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

секретаря - ОСОБА_4.,

за участю:

адвокатів, які діють в інтересах

підозрюваного ОСОБА_5. - ОСОБА_6., ОСОБА_7.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою адвоката, який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5. - ОСОБА_6. на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000116 від 31.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчим управлінням ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000116 від 31.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

04 травня 2020 року слідчий слідчого управління ГУНП у м. Києві ОСОБА_8. за погодженням із прокурором відділу Прокуратури міста Києва ОСОБА_9. звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000116 від 31.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме: на майно, яке було вилучено 13.04.2020 року під огляду транспортного засобу марки Opel Astra, 2008 року випуску, білого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1, який перебуває у власності ОСОБА_5, та на транспортний засіб - автомобіль марки Opel Astra з реєстраційним номером НОМЕР_1.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5. був затриманий працівниками правоохоронних органів, а предмет неправомірної вигоди у вигляді талонів на автомобільний газ був вилучений під час огляду транспортного засобу - автомобіля марки Opel Astra з реєстраційним номером НОМЕР_1, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_2, білого кольору та сам транспортний засіб, який належить ОСОБА_5., відповідають критеріям ст.98 КПК України. Крім цього, до вилученого майна може бути застосована спеціальна конфіскація. Таким чином, на думку органу досудового розслідування, накладення арешту на вказане майно дасть можливість отримати повну інформацію щодо осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 року клопотання задоволено. Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя послався на врахування того, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, і метою арешту є забезпечення виконання покарання у виді спеціальної конфіскації майна.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокат, який діє в інтересах заявника ОСОБА_5. - ОСОБА_6. подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що транспортний засіб належав підозрюваному ОСОБА_5. задовго до подій вказаного кримінального провадження та не може бути доказом, оскільки не відповідає вимогам ст.98 КПК України, а також стороною обвинувачення не надано підтвердження володіння майном взагалі або набуття його в результаті вчинення злочину. Також апелянт вважає, що в частині наявності достатніх доказів, що свідчать про факт скоєння інкримінованого ОСОБА_5. злочину, судом здійснено висновки, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не підтверджуються доказами. Наголошує, що при зверненні з клопотанням не виконано вимоги п.1 ч.2 ст.170 КПК України та не обґрунтовано та частково хибно аргументовано необхідність арешту майна, а саме при накладенні арешту на майно суд застосував ширші підстави і іншу мету накладення арешту аніж визначені в клопотанні слідчого. Також звертає увагу, що огляд місця події, а фактично обшук, проводився щодо ОСОБА_5. ще до моменту затримання та пред'явлення підозри. Крім того, судом не враховано порушення органом досудового розслідування строків подання клопотання про арешт майна та правил підсудності. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- адвокатів ОСОБА_6. та ОСОБА_7., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили задовольнити її у повному обсязі;

- ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів провадження, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5. одержав неправомірну вигоду для себе, використовуючи службове становище, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, предметом якої були талони на автомобільний газ, які було вилучено під час огляду транспортного засобу - автомобіля марки Opel Astra з реєстраційним номером НОМЕР_1, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_2, білого кольору, який на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5., який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з конфіскацією майна, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином. Також, під час огляду вказаного автомобіля було вилучено мобільний телефон Iphone 7 plus imei НОМЕР_4 із сім-картою НОМЕР_3; флеш-накоплювач чорного кольору обсягом 8 GB, флеш-накоплювач білого кольору обсягом 32 GB.

Оскільки арешт накладено з метою конфіскації майна, як виду покарання, в разі визнання ОСОБА_5. винуватим за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідно до ст.170 КПК України, існують підстави для тимчасового позбавлення права на відчуження зазначеного майна.

У випадку, передбаченому ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення виконання покарання у виді конфіскації майна.

Тому, розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Посилання апелянта на те, що постанова про визнання вилученого майна речовими доказами у кримінальному провадженні, була залучена до матеріалів клопотання позапроцесуальним шляхом, знайшло свої підтвердження під час апеляційного розгляду, однак на законність прийнятого слідчим суддею рішення не впливає, оскільки метою накладення арешту на майно є застосування спеціальної конфіскації майна, а не збереження речових доказів.

Крім цього, доводи апеляційної скарги адвоката про те, що слідчий суддя з моменту розгляду клопотання 29.05.2020 року перебував у нарадчій кімнаті до 09.06.2020 року спростовуються матеріалами клопотання, зокрема з журналу судового засідання вбачається, що повний текст ухвали було проголошено 29.05.2020 року, тобто в день розгляду клопотання.

При цьому, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину. Лише зобов'язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об'єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, що належить ОСОБА_5., підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме: на автомобіль марки Opel Astra з реєстраційним номером НОМЕР_1, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_2, білого кольору та вилучені під час його огляду талони на автомобільний газ, мобільний телефон та флеш-накоплювачі, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5. - ОСОБА_6., слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 року, необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5. - ОСОБА_6., залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000116 від 31.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме: транспортний засіб марки Opel Astra, 2008 року випуску, білого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2, який перебуває у власності ОСОБА_5 та вилучені під час огляду вказаного транспортного засобу талони на автомобільний газ, мобільний телефон та флеш-накоплювачі,залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3