УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 201 000 000 004 85 від 27.05.2020, у якому

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бахмач Чернігівської області, громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 296 КК України

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про обрання до гр. ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 23.05.2017 у кримінальному провадженні №120 162 700 700 003 78 від 28.04.2016 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

У подальшому, 09.07.2018 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ст. 257, ч. 4 ст. 296 КК.

Постановою слідчого від 27.05.2020 матеріали відносно ОСОБА_5 за ст. 257, ч. 4 ст. 296 КК з кримінального провадження № 120 162 700 700 003 78 від 28.04.2016 виділені у окреме кримінальне провадження за № 120 201 000 000 004 85 від 27.05.2020.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Слідчий зазначив, що ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування, оголошений у міжнародний розшук, тому з метою запобігання здійснення вчинення іншого кримінального правопорушення слідчий просив обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з підстав, які у ньому наведені.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на неможливість розгляду цього клопотання за відсутності його підзахисного.

Заслухавши думки прокурора та захисника, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Частиною 1 статті 177 КПК визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється.

При цьому запобіжний захід застосовується у разі наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи підтверджені доказами обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення даних норм у їх зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Для вирішення питання наявності підстав для обрання запобіжного заходу необхідним є встановлення, чи містять вказані докази дані, які б могли свідчити, що ця особа вчинила злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях ОСОБА_5 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 296 КК України.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку вірогідності того, що ОСОБА_5 покинув межі України з метою переховування від органу досудового розслідування, слідчий суддя бере до уваги, що свідок ОСОБА_7 під час допиту повідомила, що ОСОБА_5 перебуває на території Російської Федерації.

Крім того, наведене вище також підтверджує лист сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУ НП у Чернігівській області, відповідно до якого гр. ОСОБА_5 зареєстрований на території м. Санкт-Петербург Російської Федерації.

Враховуючи, що підозрюваний на територію України не повертався, слідчий суддя дійшов висновку, що вказана обставина свідчить про переховування ОСОБА_5 від слідства.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених прокурором, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до раніше не судимої особи може бути застосований лише у разі, якщо вона підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Інкриміновані підозрюваному злочини передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводять слідчого суддю до переконання, що обрання інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст.ст.177, 183, 193 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 задовольнити.

Обрати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Після затримання підозрюваного і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження ОСОБА_5 має бути доставлений до слідчого судді для розгляду за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміни на більш м`який запобіжний захід.
На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1