ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження за №0002765 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Поліське Київської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працездатного, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогост.124 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_7 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень при перевищенні меж необхідної оборони, за наступних обставин.
Так, 16.09.2018 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого побутового конфлікту з ОСОБА_5 ,який перебував у стані алкогольного сп`яніння, після того як останній наніс йому один удар ременем в область обличчя та один удар по спині, намагаючись припинення протиправних дій потерпілого, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, перевищуючи межі необхідної оборони, тримаючи в руці ніж, наніс один удар потерпілому ОСОБА_5 в область живота, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді колото - різаної рани правого підребер`я, що проникає в черевну порожнину з пораненням діафрагмальної поверхні правої долі печінки,внутрішньочеревноїкровотечі, які згідно висновку експерта ОКЗ «Сумське обласне бюро судово-медичних експертиз № 784 від 31.10.2019 кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю і пояснив, що 16.09.2018 року він був в гостях у ОСОБА_8 , яка мешкає в буд. АДРЕСА_2 . Їй телефонував чоловік, як потім з*ясувалося, ОСОБА_5 , який, не дивлячись на заперечення, близько 21 год. 00 хв. приїхав на велосипеді. ОСОБА_9 вийшла з будинку у двір; він також вийшов за нею. Опинившись у дворі, між ним та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_10 дістав ремінь, яким став наносити йому удари по обличчю, по тулубу, по шиї. Ножем, який був в нього в руці і якимвін в хаті чистив рибу, він відмахнувся від ОСОБА_11 , удар прийшовся в живіт. Потім вони схопили один одного та впали на землю, де продовжили битися. Через деякий час ОСОБА_9 вдалося їх розтягти, ОСОБА_10 сів на велосипед та поїхав. ОСОБА_12 погодився, що, захищаючись від ОСОБА_11 , який бив його ременем, він перевищив межі необхідної оборони, вдаривши потерпілого ножем в живіт.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим, його вина підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

ОСОБА_13 який пояснив суду, що 16.09.2019 року близько 21 годинівін на велосипедіприїхав до ОСОБА_9 , яка мешкає в буд. АДРЕСА_2 . Коли у двір вийшли ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , виникла сварка, в ОСОБА_14 вдарив його кулаком в обличчя, віншкірянимременемкількаразів вдарив ОСОБА_7 , а той вдарив його ножем в живіт. В ході сварки вони схопили один одного та впали на землю, де деякий час продовжили бійку, потім бійка закінчилася. Він підвівся на ноги, сів на велосипед та поїхав. В той же день йому стало погано, викликали «швидку допомогу» і доставили до лікарні, де він знаходився на лікуванні близько місяця.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що 16 вересня 2019 року близько 21 години до неї приїхав ОСОБА_5 , не дивлячись на її заперечення. Через деякий час вона почула стук у двері, вийшла з будинку і побачила ОСОБА_5 . І вона, і ОСОБА_7 , який в той час перебував в неї вдома, почали гнати ОСОБА_5 . Виникла сварка, під час якої ОСОБА_5 ременем, який був намотаний на кулак, почав наносити удари ОСОБА_7 по тулубу, обличчю, ногах; потім вони схопили один одного і билися на землі, а вона намагалася їх розтягти. Через деякий час ОСОБА_5 заспокоївся, вийшов з двору, сів на велосипед та поїхав. Перед цим він, піднявши кофту, показав кров на животі. Вона повернулася у двір, побачила в руці у ОСОБА_7 ніж, забрала його та викинула в туалет, бо злякалася.

З протоколу слідчого експерименту від 17 серпня 2019 року вбачається, що під час зазначеної слідчої дії свідок ОСОБА_15 пояснила, що 16 вересня 2019 року близько 21 години до неї зателефонував ОСОБА_5 і повідомив, що зараз приїде. Вона казала, що б він не їхав, але через деякий час ОСОБА_5 на велосипеді приїхав до неї за адресою: м. Суми, вул. С. Бандери, 136 той час в неї перебував ОСОБА_7 . Коли вона вийшла на вулицю, між чоловіками відбувався словесник конфлікт. Під час сварки ОСОБА_5 наніс ременем кілька ударів ОСОБА_7 по тулубу і обличчю, потім вони схопили один одного, впали на землю, продовжуючи сваритися, а вона намагалася їх розтягти. Через деякий час вони заспокоїлися, ОСОБА_5 підвівся, взяв свій велосипед, вийшов з двору, зі словами «дивись, що він мені зробив» показав рану в нижній частині живота, яка кровоточила. Після цього ОСОБА_5 сів на велосипед та поїхав, а вона зайшла у двір, де побачила ОСОБА_7 , який тримав в руці ніж, який вона вихопила та викинула у вбиральню.

З висновку судово-медичноїекспертизи №784 від 31 жовтня 2019 року вбачається, що в результаті злочинних дії обвинуваченого потерпілому ОСОБА_5 були завдані тілесні ушкодження у вигляді колото - різаної рани правого підребер`я, що проникає в черевну порожнину з пораненням діафрагмальної поверхні правої долі печінки, внутрішньочеревної кровотечі, які кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження. Дані ушкодження виникли від дії гострих предметів з колюче-ріжучими властивостями, про що свідчить характер ушкоджень та могли утворитися при нанесенні з достатньою силою одного удару ножем. Характер та локалізація ушкоджень виключають можливість їх утворення при падінні з вертикального положення на площину, при нанесенні ударів кулаками, а також при падінні з вертикального положення на колюче-ріжучий предмет. Вказані тілесні ушкодження були небезпечними для життя і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень ( ар.с.114-115).

З висновку судово-медичної експертизи №783 від 31 жовтня 2019 року вбачається, що ОСОБА_7 був обстежений лікарем 17 вересня 2019 року з метою фіксації тілесних ушкоджень ( «Акт судово-медичного обстеження №658). При обстеженні ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у виді синця у праві виличній ділянці, множинні лінійні садна по задній поверхні грудної клітини справа між лопаткою та поперековою ділянкою, садно в ділянці правої бічної поверхні шиї, садно по задній поверхні верхньої третини правого передпліччя. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень та могли виникнути внаслідок нанесення ударів руками, шкіряним ременем та тому подібними предметами, кількість травматичних впливів не менше п`яти. Ушкодження в ділянці правого передпліччя та правої половини грудної клітини могли утворитися при падіння з вертикального положення на спину та на праву руку, характер та локалізація інших ушкоджень виключає можливість їх утворення при падінні з вертикального положення на площину. Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження ( ар.с. 113).

З протоколу слідчого експерименту від 23 жовтня 2019 року вбачається, що під час зазначеної слідчої дії потерпілий ОСОБА_5 докладно розповів про обставини заподіяння йому удару ножем ОСОБА_16 і на місці продемонстрував механізм нанесення тілесних ушкоджень, а також продемонстрував послідовність нанесення ударів шкіряним ременем ОСОБА_7 ( ар.с. 127-129).

З висновку судово-медичної експертизи №789 від 31 жовтня 2019 року вбачається, що в результаті злочинних дії обвинуваченого потерпілому ОСОБА_5 були завдані тілесні ушкодження у вигляді колото - різаної рани правого підребер`я, що проникає в черевну порожнину з пораненням діафрагмальної поверхні правої долі печінки, внутрішньочеревної кровотечі. Дані ушкодження утворилися від дії гострих предметів з колюче-ріжучими властивостями, про що свідчить характер ушкоджень, та могли утворитися при нанесенні одного удару ножем, як було продемонстровано потерпілим під час проведення слідчого експерименту( ар.с. 124).

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний безпосередньо досліджений в судовому засіданні доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України.

Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена в повному обсязі, підтверджується сукупністю безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, які суд вважає достовірними, належними та допустимими, оскільки вони зібрані у відповідності з положеннями ст. ст. 85, 86 КПК України, тобто в порядку і у спосіб, встановлений кримінально-процесуальним законодавством України.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст. 124 КК України, оскільки він, перевищивши межі необхідної оборони, завдав потерпілому ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який в цілому позитивно характеризується ( ар.с.101, 103),пом`якшуючі відповідальність обставини раніше не судимий, є особою, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи, має право на пільги і компенсації встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чернобильської катастрофи»( ар.с.93), має матір похилого віку, яка є інвалідом 3 групи внаслідок аварії на ЧАЕС, частково відшкодував завдану шкоду ( ар.с.94), свою вину визнав в повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні сприяв розкриттю кримінального правопорушення та встановленню істини по справі.

Як обтяжуючу відповідальність обвинуваченого обставину суд враховує вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння ( ар.с.95).

Як пом`якшуючу відповідальність обставину суд враховує і неправомірну поведінку самого потерпілого, який, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, фактично спровокував обвинуваченого на неправомірну поведінку, завдаючи ударів обвинуваченому ременем.

З врахування зазначених обставин, беручи до уваги відомості та висновки, що містяться в досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної Ковпаківським районним відділом філії державної установи «Центр пробації» в Сумській області( ар.с.76, 77-78), суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт.

Заявлений по справі цивільний позов прокурора про стягнення з обвинуваченого 12228 гривень 14 копійок витрат, пов`язаних з знаходженням потерпілого на стаціонарному лікуванні в медичному закладі( ар.с.20-22, 104, 105), задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 завдав шкоди внаслідок перевищення меж необхідної оборони, а у відповідності з положеннями статті 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Таким чином, витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого стягненню з обвинуваченого не підлягають.

Заявлений по справі цивільний позов потерпілого про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди( ар.с. 42-44) підлягає частковому задоволенню.

При цьому, визначаючи розмір завданої матеріальної шкоди суд враховує наступне.

Як вбачається в позовних вимог потерпілого, вартість придбаних потерпілим лікарських засобів та препаратів, оперативного втручання становить 7949 гривень, які потерпілий просить стягнути з обвинуваченого.

Разом з тим, витрати на лікування в розмірі 296 гривень 93 копійок не підтверджені наданими доказами, зокрема, наданими потерпілим чеками та квитанціями ( ар. с. 47-57). Крім того,з наданих копій квитанцій та чеків вбачається, що 2101 гривню потерпілий сплатив лікарняній установі в якості добровільних благодійних внесків, що не може вважатися витратами на лікування.

Отже, з обвинуваченого на користь потерпілого слід стягнути 5551 гривню 07 копійок завданої матеріальної шкоди ( 7949 грн.- 296,93 грн.-2101 грн.).

В судовому засіданні сторона захисту послалась на те, що потерпілий 22 вересня 2019 року самовільно покинув лікувальний заклад і був виписаний за порушення лікарняного режиму ( ар.с.45, 115).

Зазначеної обставини не заперечував і сам потерпілий, пояснивши, що дійсно залишив лікарню 22 вересня 2019 року і поїхав додому.Але наступного дня 23 вересня 2019 року йому стало гірше і він повернувся до лікарні.

У зв`язку з цими обставинами захисник та обвинувачений вважали, що витрати на лікування мають бути стягнуті лише за період з 16 вересня 2019 року по 22 вересня 2019 року, а витрати, що поніс потерпілий після самовільного залишення лікарні 22 вересня 2019 року відшкодуванню не підлягають.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, потерпілий знаходився на лікування в хірургічному відділенні Сумської ЦКМЛ з 16 вересня 2109 року по 22 вересня 2019 року, після чого був виписаний з лікарні за порушення лікарняного режиму, оскільки самовільно залишив медичний заклад. Втім, 23 вересня 2019 року знову направлений до хірургічного відділення КНП «ЦМКЛ» для подальшого лікування. Згідно наданого органами слідства судово-медичному експерту оригіналу історії хвороби потерпілого, відомо, що ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні з 23 вересня 2019 року по 18 жовтня 2019 року з діагнозом: «Стан після лапаротомії. Підпечінкова гематома з приводу поранення печінки» ( ар.с. 115).

Отже, з 16 вересня 2019 року по 22 вересня 2019 року та з 23 вересня 2019 року по 18 жовтня 2019 року потерпілий ОСОБА_5 знаходився на лікуванні саме з приводу завдання йому обвинуваченим ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, тому витрати, понесені потерпілим за ці періоди, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Судом також встановлено, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_5 були завдані тяжкі тілесні ушкодження, з приводу чого в той же день він був госпіталізований до медичного закладу ( ар. с. 45, 46, 47-54,55-57), переніс операцію, знаходився на стаціонарному лікуванні в реанімаційному та хірургічному відділенні Центральної міської лікарні, вимушений був вишукувати кошти на лікування, зазнав сильного фізичного болю, переніс нервовий струс, на тривалий час був порушений його звичний спосіб життя, наслідки отриманої травми відчуває до теперішнього часу.

Таким чином, суд вважає встановленим, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого потерпілому була завдана і моральна шкода, яка підлягає стягненню з обвинуваченого.

Разом з тим, в силу п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та об`єму страждань (фізичних, душевних, психічних), котрі поніс позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення) і з врахуванням інших обставин. При цьому суд повинен виходити з принципу розумності, справедливості та виваженості.

Отже, беручи до уваги обставини заподіяння моральної шкоди, глибину та тривалість моральних страждань, суд визначає розмір завданої моральної шкоди в розмірі 50000 гривень.

Частково задовольняючи вимоги в частині стягнення моральної шкоди суд також враховує і неправомірну поведінку самого потерпілого, який, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, фактично спровокував злочинні дії обвинуваченого, завдаючи ударів обвинуваченому ременем та спричинивши обвинуваченому легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, з обвинуваченого на користь потерпілого необхідно стягнути 50000 гривень моральної шкоди та 5551 гривню 07 копійок завданої матеріальної шкоди, а всього 55551 гривню 07 копійок завданої шкоди.

Враховуючи, що завдана шкода частково, в розмірі 8000 гривень, відшкодована обвинуваченим потерпілому в добровільному порядку ( ар.с. 94), стягненню підлягає 47551 гривня 07 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 374 КПК України, суд

П Р И Г О В О Р И В :
ОСОБА_7 визнати винним за ст. 124 КК України і призначити йому покарання у виді 240 ( двохсот сорока) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_7 на ОСОБА_17 47551 гривню 07 копійок завданої шкоди.

В задоволенні позову прокурорав інтересах держави в особі департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації про стягнення з ОСОБА_7 12228 гривень 14 копійок завданої шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого в медичному закладі, відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_18