Єдиний унікальний номер 234/9660/20
Номер провадження 11-сс/804/768/20

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду в м. Бахмут в складі:

головуючого Смірнової В.В.

суддів Круподері Д.О., Залізняк Р.М.,

секретаря Ільяшенко С.О.

прокурора Лобанцева С.С.

підозрюваного ОСОБА_1

захисника Педченко В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Донецького апеляційного суду у місті Бахмут в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 02.10.2020 року, якою стосовно :

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Світловодськ Кіровоградської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини А0666, оператора взводу безпілотних авіаційних комплексів батареї управління та артилерійської розвідки бригадної артилерійської групи військової частини А0666, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.410 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці, тобто з 02 жовтня 2020 року до 02 грудня 2020 року включно, з покладенням обов`язків.

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську, перебуває кримінальне провадження № 0001168 від 12 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.410 КК України.

ОСОБА_1 органом досудового розслідування підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.410 КК України.

29 вересня 2020 року ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.410 КК України та вручено копію повідомлення про підозру і пам`ятку з процесуальними правами та обов`язками підозрюваного.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про застосування до ОСОБА_1 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, прокурора, який прохав задовольнити апеляційну скаргу, підозрюваного та захисника, які вважали судове рішення законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 N 4 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

В матеріалах судової справи містяться матеріали щодо обґрунтованості підозри саме у вчиненні вказаного злочину.

Крім того, колегія суддів бере до уваги і тлумачення поняття, «обґрунтованості підозри», надане Європейським судом з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей про Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р. Так, суд зазначив, що стосується ступеня «підозри», то суд перш за все хоче відмітити, що як вказано в його рішенні по справі Броуган та ін.., «стаття 5 п.1 «С» не передбачає, що слідчі органи повинні мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення або в момент арешту, або в період тримання під вартою. Метою допиту під час затримання є подальше просування кримінального переслідування шляхом підтвердження, або усунення конкретної підозри, яка обґрунтовує арешт: факти, які викликали підозру ще не досягли того рівня, який є необхідним для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, яке відбувається на наступній стадії кримінального процесу.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк до 12 років позбавлення волі, його вік та стан здоров`я, зізнався у вчиненні вказаного злочину, має статус учасника бойових дій та позитивно характеризується за місцем служби, має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, в силу ст..89 КК України раніше не судимий, в зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що прокурор не навів мотивів щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст..179 КПК України в якості запобіжного заходу може бути застосовано особисте зобов`язання, яке полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Враховуючи особу підозрюваного, обставини за яких вчинено злочин, в якому його підозрюють, вагомість наявних доказів обґрунтованості підозри, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя правильно вважав, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, та застосував запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків. Даний запобіжний захід є найбільш прийнятним та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 02.10.2020 року, про обрання щодо ОСОБА_1 міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці, тобто з 02 жовтня 2020 року до 02 грудня 2020 року включно, з покладенням обов`язків - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді