Справа № 461/8313/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1329/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 листопада 2020 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000800 від 02.10.2020, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

встановила:

ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 листопада 2020 відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з обмеженням права покидати без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, прокурора чи суду місце постійного проживання в нічний час доби з 22 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин.
Покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.
Строк дії ухвали два місяці - до 15 січня 2021 року включно.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб. Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у випадку застосування застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити розмір застави у сумі 1000 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 102 000 грн., з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Свої апеляційні вимоги прокурор мотивує незаконністю та необґрунтованістю даної ухвали. Слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, яке має високий рівень суспільної небезпеки, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб. Також не було враховано наявність процесуальних ризиків, а саме те, що підозрюваний може продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку доведеності його вини. Крім цього, органом досудового розслідування встановлено, що злочин вчинено групою осіб, а отже, перебуваючи на волі ОСОБА_7 може негативно впливати та перешкоджати досудовому розслідуванню, зокрема узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб у кримінальному провадженні, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань. Також не враховано, що ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-які речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин даного кримінального правопорушення, і які на даний час ще не вилучено, або дати вказівку на вчинення зазначених дій іншим особам. При цьому, у даному кримінальному провадженні ще встановлюються особи, що можуть бути причетними до вчинення вказаного кримінального правопорушення. Також, у кримінальному провадженні не проведено всіх судових експертиз, що дасть змогу ОСОБА_7 чинити незаконний вплив на експертів.

При апеляційному розгляді прокурор підтримав подану апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів, та просив таку задоволити.
Захисник та підозрюваний заперечили подану прокурором апеляційну скаргу та зазначили про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали.
Вивчивши матеріали клопотання, доводи апеляційної скарги, пояснення сторони обвинувачення та захисту, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як передбачено ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим управлінням ГУ Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 02.10.2020 року, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000800 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України.
У межах даного кримінального провадження, 05.11.2020 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши сторони кримінального провадження, вірно врахував наявність пред`явленої ОСОБА_7 обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
При цьому, слідчий суддя вірно встановив наявність та обґрунтованість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку доведеності його вини, а також те, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на учасників даного кримінального провадження, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на те, що на даний час у кримінальному провадженні не проведено усіх необхідних слідчих дій.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що прокурором не доведено обставин щодо недостатності застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наведеним ризикам, а ніж тримання під вартою, а отже рішення слідчого судді про відмову у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтується на вимогах закону.

Ураховуючи наведене, конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є співмірним існуючим ризикам, прийнято з урахуванням тяжкості пред`явленої йому підозри у вчиненні тяжкого злочину, відповідає особі ОСОБА_7 , та встановленим обставинам про його сімейний стан та стан здоров`я членів його сім`ї.
При цьому, на переконання колегії суддів, визначені слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі підозрюваному ОСОБА_7 процесуальні обов`язки є стримуючим фактором для вчинення підозрюваним дій, які пов`язані із наведеними процесуальними ризиками.
Отже, застосований до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на переконання колегії суддів, за встановлених фактичних обставин зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального правопорушення та суспільному інтересу.
Апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у повній мірі відповідає вимогам ст. 370 КПК України, у такій наведено належні та достатні мотиви прийнятого слідчим суддею рішення.
Апеляційна скарга прокурора не містить правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, а тому до задоволення не підлягає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 листопада 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4