У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року м. Біла Церква
Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача у провадженні інспектора сектору дізнання Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001392, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України
У С Т А Н О В И В:
До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання дізнавача у провадженні інспектора сектору дізнання Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0001392, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Клопотання обґрунтоване тим, що 18.12.2020 до Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення від о/у Білоцерківського ВП Гаврилюк про те, що в ході опрацювання звернення ОСОБА_5 по факту зберігання ОСОБА_6 наркотичних речовин за адресою: АДРЕСА_1 , під час перевірки було виявлено, що останній дійсно зберігає речовину рослинного походження зеленого кольору ззовні схожу на «канабіс», а також порошкоподібну речовину білого кольору ззовні схожу на «амфетамін» для власного вживання без мети збуту.
18.12.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0001392 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.
18.12.2020 в період часу з 06-50 год. по 07-00 год. інспектором сектору дізнання Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 на підставі письмової згоди ОСОБА_5 , було проведено огляд місця події: квартири АДРЕСА_2 під час якого у кімнаті квартири було виявлено поліетиленовий пакунок в середині якого знаходиться подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, одинадцять поліетиленових пакетів із нашаруваннями порошкоподібної речовини білого кольору, дві пластикові коробочки із нашаруванням порошкоподібної речовини білого кольору та поліетиленовий пакунок в середині якого знаходиться шматок тканини із специфічним запахом, які було упаковано до спеціального паперового пакету із відповідними позначеннями, а також електронні ваги сірого кольору із нашаруваннями порошкоподібної речовини білого кольору, один поліетиленовий пакет із нашаруваннями порошкоподібної речовини білого кольору, які було упаковано до спеціального пакету № SUD2019011, пластикову пляшку із нашаруваннями коричневого кольору, яку було упаковано до спеціального пакету SUD3002082 та вилучено до Білоцерківського ВП в якості речових доказів, для проведення судових експертиз.
Допитана як свідок ОСОБА_7 вказала, що її співмешканець ОСОБА_6 зберігає та вживає за місцем проживання наркотичні засоби.
Зазначає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту вказаного майна є визнання його речовим доказом та проведення судових експертиз.
Дізнавач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не зявився, натомість надіслав до суду заяву, якою клопотання підтримує та просить розглядати у його відсутності.
За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, та додані копії документів, якими обгрунтовуються доводи клопотання, прийшов до висновку, що останнє не підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ч.ч. 1-8 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Разом з тим, з огляду на зміст клопотання, вказані вимоги закону не дотримані і, як наслідок, клопотання не містить мету та відповідного обґрунтування необхідності арешту майна із зазначенням наявності передбачених ч.1 ст. 170 КПК України ризиків. При цьому, до клопотання дізнавача не додає доказів того, що майно, на яке просить накласти арешт є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Викладене вказує на те, що клопотання не відповідає вимогам закону щодо його змісту.

Також встановлено, що до теперішнього часу у даному кримінальному провадженні жодній особі повідомлення про підозру не оголошено, тобто арешт на майно, яке тимчасово вилучене в ході огляду від 18.12.2020 є майном осіб, які не є підозрюваними, обвинуваченими у даному кримінальному провадженні, а тому є третіми особами.

Згідно вимог ст. 64-2 КПК України з клопотанням про арешт майна третьої особи до слідчого судді повинен звертатися прокурор.
Разом з тим, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді звернувся дізнавач інспектор сектору дізнання Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , що суперечить, вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України.
За таких обставин у слідчого судді відсутні законні підстави для задоволенню клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання дізнавача у провадженні інспектора сектору дізнання Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001392, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддяОСОБА_1