Справа № 367/2666/19
Провадження по справі № 1-кп/367/189/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001759 від 03.09.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долина Івано-Франківської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 02.09.2018 року приблизно о 19 год. 00 хв. перебуваючи на пляжі поруч з дамбою, яка розташована неподалік вул. Шоста лінія в м. Ірпінь Київської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, зірвав руками ростучі рослини канабісу та помістив їх у два поліетиленові пакети. Таким чином, ОСОБА_5 незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою в перерахунку на висушену речовину 708,6 г. для власного вживання без мети збуту. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, взяв двома руками вказані поліетиленові пакетики в яких знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 708,6 г. та попрямував в напрямку вул. Ново-Оскольська в м. Ірпінь Київської області, таким чином, почав незаконно зберігати вищевказаний наркотичний засіб при собі для власного вживання без мети збуту.
Вищевказаними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу у великих розмірах, без мети збуту.
28.03.2019 року між прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 повністю і беззастережно визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченим.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 28.03.2019 року, укладену між його підзахисним та прокурором, пояснив, що дана угода відповідає вимогам закону, укладена обвинуваченим у його присутності, добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 28.03.2019 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, викладеного в обвинувальному акті.
Суд, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, вислухавши доводи учасників розгляду, дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості з огляду на наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згоду обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, дата її укладення та підписи сторін.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
Суд вважає, що при узгодженні в угоді про визнання винуватості міри покарання ОСОБА_5 у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, сторонами було враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місце проживання характеризується посередньо, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, та обставину, що пом`якшує покарання, якою є щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Крім того, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано правильно за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки він, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу у великих розмірах, без мети збуту, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України.
Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
При цьому в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений розуміє свої права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом у підготовчому судовому засіданні також встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 28.03.2019 року та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
Запобіжний захід до обвинуваченого, у даному кримінальному провадженні, судом не застосовувався.
Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 858 гривень 00 копійок.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 315, 374-376, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 28 березня 2019 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001759 від 03.09.2018 року між прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 00 копійок за проведення експертизи № 11-2/7258 від 24.01.2019 року.

Речові докази по кримінальному провадженню рослинну масу зеленого кольору, що складається з гілок, листя та суцвіть та є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 708,6 г, яка знаходиться в картонній коробці з биркою, яка передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ірпінського ВПГУНП в Київській області - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі неподання апеляційної скарги.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1