Справа № 749/615/20
Номер провадження 1-кп/749/68/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2020 року м.Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду міста Сновськ кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 18 квітня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львів, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, такого, що має двох неповнолітніх дітей, є інвалідом 3 групи, не працюючого, раніше неодноразово судимого: 28 лютого 2013 року Щорським районним судом Чернігівської області за частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185, статтею 69 Кримінального кодексу України до арешту строком на 6 місяців; 18 листопада 2013 року Щорським районним судом Чернігівської області за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до арешту строком на 3 місяці; 10 грудня 2013 року Щорським районним судом Чернігівської області за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі; 05 березня 2014 року Городянським районним судом Чернігівської області за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі; 08 вересня 2017 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі; 12 березня 2018 року Ічнянським районним судом Чернігівської області за частиною 3 статті 185, частиною 4 статті 70 Кримінального кодексу України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 19 листопада 2018 року Сосницьким районним судом Чернігівської області за частиною 2 статті 186, частиною 4 статті 70 Кримінального кодексу України до 6 років позбавлення волі, ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року вирок суду першої інстанції змінено, засуджено за частиною 1 статті 125, пунктом 1 частини 1 статті 49, частиною 2 статті 185, частиною 4 статті 70 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

До Щорського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 18 квітня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України.

Разом з обвинувальним актом до суду було подано угоду про примирення між підозрюваним та потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке 18 квітня 2020 року внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000117 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, укладену 26 липня 2020 року у місті Сновськ між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

У вказаній угоді зазначене наступне формулювання підозри та правова кваліфікація: 15.04.2020 р. ОСОБА_5 маючи незняті та непогашені судимості за вчинення злочинів проти власності, близько 08 год. 00 хв., правомірно перебуваючи у будинку по АДРЕСА_2 , таємно викрав ноутбук марки Acer Aspire 7220-201G12MI, належний ОСОБА_4 , вартість якого складає 2045, 21 грн, чим заподіяв майнову шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто за ч. 2 ст. 185 КК України.

Також зі змісту угоди про примирення вбачається, що обвинувачений повністю відшкодував потерпілій стороні майнову шкоду, завдану ним в результаті вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, з угоди вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 визнає свою вину, щиро кається.

В судовому засіданні обвинувачений підтримав свою позицію щодо щирого каяття, визнавши вину повністю. Зазначив, що йому соромно перед потерпілою, з якою він дуже добре знайомий.

В угоді зазначено, що сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 6 місяців. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України.

Також в угоді містяться положення ст. 394, ч. 3 ст. 424, ст. 473, ст. 476 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 фактичні обставини справи не оспорював та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого також просив суд про затвердження угоди.

Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтвердила факт примирення з обвинуваченим, відшкодування завданої майнової шкоди, відсутність у неї претензій матеріального характеру до ОСОБА_5 . Просила затвердити угоду та призначити ОСОБА_5 узгоджену міру покарання.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що укладена між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про примирення від 26.07.2020 р. відповідає вимогам КПК України, вимогам КК України та є всі підстави для її затвердження судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України випливає, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження ( крім слідчого, прокурора або судді).

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, потерпілий та підозрюваний добровільно уклали угоду про примирення.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

В той же час, під час оголошення головуючим суддею в судовому засіданні 17.08.2020 р. угоди про примирення було встановлено, що зміст угоди, укладеної письмово, містить зауваження сторін угоди в частині формулювання обвинувачення.

Зокрема, обвинувачений та потерпіла визнали, що місцем вчинення правопорушення є: АДРЕСА_3 , як зазначено ними в угоді.

При цьому, як обвинувачений, так і потерпіла, а також захисник обвинуваченого зазначили, що при написанні, прочитанні та підписанні угоди на такий недолік уваги не звернули. Вважають цей недолік несуттєвим та таким, що стався внаслідок виключно технічної помилки при виготовленні друкованого тексту угоди.

Суд також враховує, що як обвинувачений, так і його захисник могли бути необізнаними з точною адресою місця вчинення правопорушення, а потерпіла в судовому засіданні у добровільному порядку акцентувала увагу суду на виявленій нею вже під час судового засідання неточності, що свідчить для суду на користь дійсності тверджень сторін угоди про допущення технічної помилки при виготовленні друкованого тексту угоди.

Частиною 7 ст. 474 КПК України передбачений обов`язок суду щодо перевірки угоди на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону і зазначені підстави, у разі встановлення яких суд відмовляє в затвердженні угоди, а саме якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У відповідності до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11.12.2015 р. № 13 якщо в угоді наявні недоліки, які за своїм змістом не є суттєвими, зокрема угода вміщує суперечності, неточності, що обумовлено, переважно, правовою необізнаністю сторін, з огляду на заборону, передбачену ч. 8 ст. 474 КПК, щодо повторного звернення з угодою в одному кримінальному провадженні правильним видається надання судом можливості сторонам уточнення укладеної угоди, внесення відповідних змін до її змісту. При цьому такі зміни мають бути погоджені між сторонами, відображені в журналі судового засідання, технічному записі та судовому рішенні.

В судовому засіданні обвинувачений та потерпіла узгодили, що вірною адресою, яка малася на увазі при складанні угоди, є: АДРЕСА_4 .

Вказане узгодження зафіксоване за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів суду.

При цьому, внесення змін до угоди шляхом укладення додаткової письмової угоди Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Крім того, суд позбавлений можливості втручатися у волю сторін угоди, направлену на зміну її змісту. Роль суду при внесенні сторонами змін до тексту угоди під час судового засідання зводиться виключно до встановлення факту добровільності внесених змін та фіксації цього факту технічними засобами.

Відтак узгоджене уточнення умов угоди в судовому засіданні 17.08.2020 р. її підписантами (обвинуваченим, захисником обвинуваченого, потерпілою) суд приймає до уваги та вважає такими, що відбулися у залі судового засідання добровільно, з усвідомленням наслідків внесених змін, з належним обґрунтуванням присутності у змісті угоди технічної помилки.

Крім того, суд також враховує, що зміни, запропоновані сторонами угоди, не стосуються кваліфікації дій обвинуваченого, міри та виду покарання, що не підпадає під імперативний обов`язок суду відмовити у затвердженні угоди з підстав допущення неправильної правової кваліфікації, як це прямо передбачено п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України.

Відповідно до абз. 1 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються: у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вірним слід вважати зазначення сторонами угоди у її тексті місця вчинення кримінального правопорушення: АДРЕСА_4 .

В ході дослідження змісту угоди у інших частинах істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які можуть перешкодити в ухваленні обґрунтованого і законного рішення судом не встановлено.

При вирішенні питання про наявність підстав для затвердження угоди суд виходить з того, що санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Відтак обраний сторонами угоди вид покарання є найменшим за суворістю в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 65 КК України.

Разом з тим, суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди, з урахуванням погоджених у судовому засіданні змін, відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Тому суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення, укладену між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , і призначити останньому узгоджене сторонами угоди покарання.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`явлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні в розмірі 653, 80 грн, пов`язані з проведенням в ході досудового розслідування товарознавчої експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, залишивши їх власнику.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 22.07.2020 р. з урахуванням ухвали від 22.07.2020 р. про виправлення описки застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Чернігівському слідчому ізоляторі строком шістдесят днів, взявши його під варту з зали суду.

Відтак суд приходить до висновку про необхідність залишення вказаного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили. Початком строку відбування покарання слід вважати 22 липня 2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 314, 368, 370-371, 373-374, 376, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України.

Затвердити угоду про примирення між підозрюваним та потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке 18 квітня 2020 року внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000117 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, укладену 26 липня 2020 року у місті Сновськ між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

На підставі угоди про примирення призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Початком строку відбування покарання вважати 22 липня 2020 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ ноутбук марки «Acer Aspire 7220-201G12MI» залишити власнику ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні у розмірі 653, 80 гривень (шістсот п`ятдесят три гривні 80 копійок), пов`язані з проведенням в ході досудового розслідування товарознавчої експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до частини 1 статті 473 Кримінального процесуального кодексу України до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляції до Щорського районного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1