Справа № 130/2500/19
Провадження №11-кп/801/1010/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6
(в режимі відеоконференції),
обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0000552 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14 липня 2020 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинуваченій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.10.2019 року приблизно о 09:30 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за добровільною згодою власника ОСОБА_8 знаходилась у квартирі АДРЕСА_2 , де у одній із кімнат помітила мобільний телефон чорного кольору марки «Nomi» моделі «і248», що належить останньому. Після чого у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення та привласнення телефону для власних потреб.

У подальшому, реалізовуючи свій злочинний намір спрямований на викрадення вказаного майна, діючи з прямим умислом, повторно, з корисливим мотивом та метою, бажаючи збагатитись за рахунок чужої власності, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій, ОСОБА_7 таємно, умисно, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за її діями не спостерігають сторонні особи, викрала вищевказаний мобільний телефон, ринкова вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №7097/19-21 від 12.11.2019 року складала 243,14 гривень із однією сім-картою, що не становлять для потерпілого матеріальної цінності.

Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, заподіявши таким чином потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 243,34 гривень.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14 липня 2020 року продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прийняте рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувачена ОСОБА_7 обвинувачується у чиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до п`яти років, який вона вчинила у період іспитового строку при наявності малолітніх дітей, що не було стримуючим фактором у невчиненні кримінальних правопорушень; обвинувачена має постійне місце проживання, наявність у обвинуваченої двох малолітніх дітей, які не перебувають на її утриманні, а знаходяться у її дядька ОСОБА_9 , проте у обвинуваченої відсутнє постійне місце роботи, навчання, наявна непогашена судимість, а також те, що відносно ОСОБА_7 перебуває в суді кримінальне провадження за ч.3 ст.297 КК України у вчиненні шести епізодів кримінальних правопорушень.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та змінити їй запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, мотивуючи свої вимоги тим, що прокурором протягом усього часу жодного разу не надано вмотивованих та підтверджених матеріалів про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; прокурор лише посилається на ризики, які існували ще на початку досудового слідства вплив на свідків, та участь іншому кримінальному провадженні у якому обвинувачується ОСОБА_7 , проте що стосується іншого кримінального провадження до останньої не застосовували запобіжний захід.
Крім того, потерпілий не тільки не з`являється на судові засідання, а ще й немає матеріальних претензій до обвинуваченої, оскільки не подавав відповідного позову, також мобільний телефон не становить для потерпілого матеріальної цінності.
Стороною обвинувачення не доведена причетність обвинуваченої до інкримінованого їй злочину, свідки також не підтвердили її причетність, а навпаки надали позитивні характеристики та спростували твердження сторони обвинувачення про винуватість ОСОБА_7 .
Заслухавши обвинувачену ОСОБА_7 , яка підтримала вимоги викладені в апеляційній скарзі та просила їх задовольнити; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що її слід задовольнити.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для становлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Разом з тим, як вважає колегія суддів, продовжуючи обвинуваченій ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме припустився таких порушень вимог ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення та тягнуть за собою його скасування.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.
Розглядаючи клопотання та приймаючи рішення про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, колегія суддів враховує наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та відповідно до статті 178 КПК України, враховує вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, дані про особу ОСОБА_7 в їх сукупності, а саме, обвинувачена має постійне місце проживання, на утриманні двоє малолітніх дітей, які на даний час перебувають у її дядька ОСОБА_9 , тривалий час утримується під вартою, з 27.11.2019 року.
Ризики передбачені ст.177 КПК України, а саме незаконний вплив на свідків, потерпілого та інших осіб, допустимими та належними доказами не доведено, в ході апеляційного розгляду про такі докази не заявлялось.
За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження у виді найсуворішого запобіжного заходу (тримання під вартою) не має.
Таким чином, дослідивши матеріали провадження та давши оцінку зазначеним обставинам та доказам, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення (ч.2 ст.185 КК України), а також з урахуванням доведеності ризиків, колегія суддів вважає, що обвинуваченій ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на неї відповідних обов`язків, з огляду на що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, а апеляційну скаргу обвинуваченої задовольнити.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 196, 405, 407, 422 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14 липня 2020 року, якою продовжено обвинуваченій ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати.
Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло кожної доби, за адресою: АДРЕСА_1 до 16 жовтня 2020 року.
Відповідно до ст.194 КПК України покласти на обвинувачену ОСОБА_7 , наступні обов`язки на строк дії ухвали про запобіжний захід:
- не відлучатися із населеного пункту, де проживає без дозволу суду;
- утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим по даній справі.
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу виконувати в порядку ст.ст.181, 202 КПК України.
Копію ухвали направити начальнику ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1», прокурору.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4