Справа № 946/6618/20
Провадження № 1-кс/946/2155/20
У Х В А Л А

Іменем України

15 жовтня 2020 року м.Ізмаїл

Слідча суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , заставодавця ОСОБА_7 , розглянувши клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про повернення застави,-

В С Т А Н О В И Л А:

І. Суть скарги

1.1. 13.10.2020 року захисник ОСОБА_5 звернулася до слідчої судді в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 із клопотанням про повернення заставодавцю ОСОБА_7 суми застави.

1.2. Скарга мотивована тим, що 11.08.2020 року ухвалою слідчої судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 168 160 гривень. 12.08.2020 року ОСОБА_7 внесено заставу згідно квитанції №11; ОСОБА_6 звільнено з-під варти. Строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, сплив 09.10.2020 року. На момент звернення із заявою про повернення застави жоден із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України, не застосовано, жоден із процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, не покладено. Вважала, що строк дії запобіжного заходу припинився, а тому будь-яке зволікання стосовно обмеження прав і свобод осіб після припинення того чи іншого виду обмежень (в даному випадку неможливість розпорядитися певною сумою грошових коштів) є неприпустимим.

ІІ. Процедура та позиції учасників

2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 13.10.2020 року, справа №946/6618/20 передана на розгляд судді ОСОБА_1 (а.с.15).

2.2. Під час розгляду клопотання здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

2.3. У судовому засіданні захисник клопотання підтримала та наполягала на його задоволенні на підставі викладених у ньому доводів.

2.4. Підозрюваний та заставодавець наполягали на задоволенні клопотання, підтримавши доводи захисника.

2.5. Прокурор вважав клопотання передчасним, оскільки прокуратура має намір звертатися до слідчого судді із клопотанням про продовження ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Не звернулися вчасно із відповідним клопотанням у зв`язку із надмірною завантаженістю.

2.6. Слідчий просив відмовити у задоволенні клопотання на підставі доводів прокурора.

ІІІ. Релевантне законодавство

3.1. Кримінальний процесуальний кодекс України (надалі КПК України)

Стаття 42. Підозрюваний, обвинувачений

[…] 7. Підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний:

1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб;

2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Стаття 182. Застава

1. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

[…] 8. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

[…] 11. Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Стаття 183. Тримання під вартою

[…] 3. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Стаття 194. Застосування запобіжного заходу

[…] 5. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

[…] 7. Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Стаття 196. Ухвала про застосування запобіжних заходів

[…] 4. Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Стаття 202. Порядок звільнення особи з-під варти

[…] 4. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Стаття 203. Негайне припинення дії запобіжних заходів

1. Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

3.2. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України від 23.11.2017 року за №1-р/2017 (надалі рішення КСУ)

Пункт 3. […] Серед наведених видів запобіжних заходів особливе місце займають домашній арешт та тримання під вартою, оскільки вони пов`язані з обмеженнями конституційного права особи на свободу та особисту недоторканність […].

Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.

Пункт 4. […] Конституційний Суд України вважає, що положення третього речення частини третьої статті 315 Кодексу в частині, що передбачає поширення продовження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту чи тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без клопотань учасників кримінального провадження, зокрема прокурора, та без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, за яких такі запобіжні заходи були обрані на стадії досудового розслідування, суперечить вимогам частин першої, другої статті 29 Конституції України.

Пункт 5. […] Конституційний Суд України вважає, що продовження судом під час підготовчого судового засідання застосування заходів забезпечення кримінального провадження щодо запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою за відсутності клопотань прокурора порушує принцип рівності усіх учасників судового процесу, а також принцип незалежності та безсторонності суду, оскільки суд стає на сторону обвинувачення у визначенні наявності ризиків за статтею 177 Кодексу, які впливають на необхідність продовження домашнього арешту або тримання під вартою на стадії судового провадження у суді першої інстанції. Коли суддя за відсутності клопотань сторін (прокурора) ініціює питання продовження тримання обвинуваченого під вартою або домашнім арештом, він виходить за межі судової функції і фактично стає на сторону обвинувачення, що є порушенням принципів незалежності і безсторонності судової влади.

3.3. Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.12.2016 р. №9-3167/0/4-16 «Щодо вжиття заходів загального характеру, зумовлених порушенням ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які встановлені у рішенні Європейського суду з прав людини від 09 жовтня 2914 року у справі «Чанєв проти України» (надалі Інформаційний лист ВССУ)

Пункт 2. Відповідно до положень ч.3 ст.315 KПК під час підготовчого провадження суд має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. Під час розгляду таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II КПК. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим. Враховуючи наведене, ч.3 ст.315 КПК містить норму, яка чітко регулює питання продовження запобіжних заходів у кримінальному провадженні, строк застосування яких не обмежений (наприклад, застава, особиста порука тощо). Щодо застосування запобіжних заходів, що обмежені терміном дії (домашній арешт, тримання під вартою тощо), визначених ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, судам необхідно враховувати, що обрання, продовження дії таких запобіжних заходів під час підготовчого судового засідання суд здійснює за клопотанням учасників судового провадження з урахуванням вимог глави 18 КПК.

ІV. Оцінка слідчої судді

4.1. Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя дійшла такого висновку.

4.2. В ході розгляду клопотання встановлено, що СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000957 від 11.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

4.3. 11.08.2020 року ухвалою слідчої судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 задоволено клопотання старшої слідчої СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 168 160 гривень.

Також даним пунктом передбачено, що у разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_6 терміном до 09 жовтня 2020 року покладаються обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі м. Ізмаїл та Ізмаїльського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

4.4. 12.08.2020 року ОСОБА_7 внесено заставу в сумі 168 160 гривень згідно квитанції №11; підозрюваного ОСОБА_6 звільнено з-під варти.

4.5. Надаючи правову оцінку доводам захисника про те, що ухвала про застосування запобіжного заходу припинила свою дію у зв`язку із закінченням строку її дій, а тому внесена сума застави підлягає поверненню, слідча суддя виходить з такого.

4.6. Системний аналіз положень ст.182, ч.4 ст.196, ст.ст.202, 203 КПК України, рішення КСУ, а також Інформаційного листа ВССУ дозволяє дійти висновку про те, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави; цей запобіжний захід, на відміну від запобіжних заходів у виді тримання під вартою та домашнього арешту, є безстроковим і діє до його зміни чи скасування або до постановлення вироку.

4.7. Таким чином, ухвала слідчої судді від 11.08.2020 року у справі №946/4951/20 припинила свою дію лише в частині покладення на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що узгоджується з положеннями ч.7 ст.194 КПК України.

Разом з тим, слідча суддя звертає увагу, що обов`язки підозрюваного, передбачені ч.7 ст.42 КПК України, продовжують діяти і у разі їх невиконання настають наслідки у виді звернення застави в дохід держави.

V. Висновки слідчої судді

5.1. За вказаних обставин, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про повернення застави є передчасним і задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 42, 182, 183, 194, 196, 202, 203 КПК України,-

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про повернення застави, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідча суддя: ОСОБА_1