УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження№ 0000489 від 04.05.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000489 від 04.05.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ст. 203-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері господарської діяльності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою отримання незаконного прибутку, умисно з корисливих мотивів організували на території міста Одеси та Одеської області, діяльність підпільних гральних закладів щодо проведення азартних ігор, лотерей які проводяться в тому числі в мережі Інтернет, де гравцям за сплату грошових коштів за участь у грі надається можливість доступу до азартної ігри. Обов`язковою умовою участі є сплата гравцем грошей з метою здійснення ставок в еквіваленті фактично внесених готівкових грошових коштів.

Вказана діяльність з організації або проведення азартних ігор, лотерей здійснюється без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності.

Учасники групи спілкуються між собою із застосування засобів конспірації, використовують номери телефонів, які відомі визначеному колу осіб та постійно їх змінюють. Плани та обставини скоєння злочинів обговорюють таємно, ретельно приховують свої зв`язки та маршрут пересування.

Так, 15.12.2020 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами проведення якого виявлено та вилучено зазначене у клопотанні майно.

Надалі, вище перелічені речі, предмети, грошові кошти та документи були оглянуті слідчим та в подальшому у відповідності до ст. 98 КПК України, на підставі винесеної постанови визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, оскільки є достатньо підстав вважати, що вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З метою забезпечення збереження вилученого майна, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з даним клопотанням про арешт майна.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, між тим від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за його відсутності.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт в судове засідання не з`явилася, згідно рапорту слідчого, така особа належним чином була повідомлена про дату та час судового засідання.

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя зазначає, що означеними нормами КПК України не передбачено заборони здійснювати розгляд клопотання про арешт майна за відсутності прокурора та слідчого, а також інших зацікавлених осіб (власника/володільця).

Відтак, оскільки від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за його відсутності, а третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт в судове засідання не з`явилася, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність розгляду такого клопотання за відсутності вказаних осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.
Так, згідно клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів, дане кримінальне провадження здійснюється за фактом можливого здійснення незаконної діяльності гральних закладів, в тому числі за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, оскільки вилучені за вказаною адресою в ході проведення санкціонованого обшуку речі та документи можуть містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, містити слідові інформацію, використовуватися як знаряддя (засоби) можливого вчинення такого кримінального правопорушення, а такою бути набутими кримінально-протиправним шляхом, слідчий суддя приходить до переконання про відповідність таких речей та документів критеріям речових доказів (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За таких обставин, метою накладення арешту майна в рамках даного кримінального провадження є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), а також забезпечення подальшого проведення відповідних експертних досліджень з таким майном (комп`ютерно-технічної експертизи).

Відтак, оскільки за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
За таких обставин, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність накладення арешту на майно, оскільки надані стороною обвинувачення матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на згадане майно та на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, при цьому на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт майна.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження№ 0000489 від 04.05.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено 15.12.2020 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

1) купюри номіналом 500 гривень кожна наступних серій та номерів:

ХГ 5253115; ХЗ 7498926; СД 5390564;

ЛА 5791257; СГ 2622643; ФЖ 8621131;

УЖ 9726408; ЛГ 3717333; ЗГ 8516002;

ЛГ 5524088; ВГ4020027; УИ 0002632;

УГ8773949; ФБ8014858; ВХ 9980640;

УИ 3029220; ФБ 4601365;

2) купюри номіналом 200 гривень кожна, наступних серій та номерів:

КМ 6347667; ПЄ 8672826; ХЕ 2310051;

ПЗ 0687426; АЗ 6414406; ПВ 6199998;

СЕ 8357590; УТ 0682305; ЕГ 7747177;

СВ 0717985; ХБ 7400057; ВД 6678237;

КМ 2960537; ВЕ 0177165; КЛ 1137325;

СЗ 3173532; УФ 7574389; УФ 9802295;

ХВ 8488859; УА 9305795; СМ 5833472;

СА 6930555; УН 3451114; ХЕ 2321574;

ГА 2757614; СЕ 6466153; УЕ 6495080;

ЕИ 4681272; УР 7751984; СД 1468114;

ХЕ 9805586; СЗ 2969357; ХД 4521642;

ТЗ 3514702; СВ 1716634; ТА 8529733;

ПВ 4292569;

3) купюри, номіналом 100 гривень кожна, наступних серій та номерів:

КБ 7017257; КЕ 1580227; МД 4103324;

УФ 8582323; СД 2412854; ЗХ 9565917;

СЖ 8070513; УГ 0666930; УЦ 5216077;

УУ 6291306;

4) купюри, номіналом 50 гривень кожна, наступних серій та номерів:

СМ 0511696;

ТБ 7489414;

УК 2326265;

ФА 2360491;

5) мобільний телефон марки «Samsung GTE 1200», ІМЕІ НОМЕР_1 , білого кольору з сім-картою мобільного оператора «ВФ Україна»;

6) мобільний телефон марки «Nomi», ІМЕІ1 НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 , з сім-картою мобільного оператора «лайфселл», а/н НОМЕР_4 ;

7) мобільний телефон марки «I Phone X», ІМЕІ НОМЕР_5 , білого кольору, без сім-карти;

8) мобільний телефон марки «Redmi Xiaomi Note 7»;

9) мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ1 - НОМЕР_6 , ІМЕІ2 НОМЕР_7 , із сім-картою мобільного оператора «ВФ Україна»;

10) видаткова накладна №ОД/РНВ 136245 від 15 липня 2020 року на ім`я отримувача ФОП ОСОБА_5 ;

11) аркуші формату А4 із печатним та рукописним текстом у кількості 16 штук та аркуші із рукописним текстом;

12) папка скорозшивач червоного кольору, в якій знаходяться листи формату А4 з друкованим текстом, на першій сторінці якої виявлено друкований текст «Стандарты обслуживания для персонала Лотерейного клуба;

13) банківська картка «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_8 ;

14) грошові кошти загальною кількістю 1107 гривень: купюри номіналом 100

15) 16 системних блоків марки «НР», серійні номери:

CZC 9432C59 (№5);

CZC 9267BXV (№7);

CZC 9164V1X (№8);

CZC 943260Z (№3);

CZC 9475NX2 (№4);

CZC 9475NWT (№1);

CZC 943260T (№2);

CZC 9432C5I (№6);

CZC 9163KB8 (№12);

CZC 9432C51 (№5);

CZC 9332TQ9 (№11);

CZC 9155MDL (№16);

CZC 0052BKN (№10);

CZC 9152QQ6 (№14);

CZC 9163IY2 (№13);

CZC 91658Q5 (№9);

16) монітори марки «Philips» у кількості 15 шт. та один монітор марки «BENQ»;

17) комп`ютерні миші марки «Havit» у кількості шістнадцяти штук;

18) ІР-камера моделі «ІРС-НDW4433C-А`білого кольору у кількості 6 шт;

19) флеш-носій з резервною копією твердотілого накопичувача та твердотілий накопичувач, що передбачає собою заборону відчуження такого майна.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1