Справа № 938/17/20
Судове провадження № 1-кп/938/90/20
В И Р О К
іменем України

20 серпня 2020 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000007 від 05.01.2020 щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого, з неповною середньою освітою, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Верховинського районного суду Івано-Франківської області 17.08.2020 року надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку січня 2020 року ОСОБА_2 на прохання ОСОБА_3 виконував різного роду роботи в її житловому будинку, що знаходиться в с. Красник, присілок Луги, Верховинського району Івано-Франківської області.
04.01.2020 року близько 10 год. ОСОБА_2 , перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_3 , побачив в одній із кімнат бензопилу марки «FORESTA FA 40 S», яку вирішив таємно викрасти.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власниці, ОСОБА_2 таємно викрав із житлового будинку ОСОБА_3 належну їй бензопилу марки «FORESTA FA 40 S» вартістю 2000 гривень.
Після таємного викрадення чужого майна ОСОБА_2 вийшов із вищевказаного житлового будинку із викраденим майном, маючи можливість розпорядитися ним на власний розсуд, в результаті чого потерпілій ОСОБА_3 було завдано майнової шкоди на загальну суму 2000 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 про обвинувачення у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, який складений 14.08.2020 року процесуальним керівником прокурором Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , поступив до суду із клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта щодо ОСОБА_2 з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додано : 1) його письмову заяву як підозрюваного, складену 13.08.2020 року в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмову заяву потерпілої ОСОБА_3 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.
Відповідно до положень ч. 2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , є кримінальним проступком.
У ч. 1 та ч. 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок, який повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду, та в якому за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_2 встановлено, що він, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в с. Бистрець Верховинського району Івано-Франківської області (а.с.55), позитивно характеризується з місця проживання (а.с.54), на обліку в психіатричному та в наркологічному кабінетах не перебуває (а.с.53), раніше не судимий (а.с.51).
При призначенні покарання суд враховує, що у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9.06.2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.02. 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
Крім того, загальні засади призначення покарання визначені в ст. 65 КК України, відповідно до якої покарання призначається 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу , 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 , суд відносить те, що він щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд також враховує, що на час вчинення ОСОБА_2 крадіжки майна потерпілої ОСОБА_3 , тобто станом на 04.01.2020 року, санкція ч.1 ст.185 КК України передбачала покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років (в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009), а на час ухвалення вироку санкція передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років ( у редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018).

Оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, то суд може призначити покарання ОСОБА_2 за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, обравши одне з альтернативних покарань у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років. Також суд, враховує положення ч.2 ст. 65 КК України, згідно з яким більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_2 кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.185 КК України, покарання у виді громадських робіт у межах, установлених санкцією даної норми, яке в даному випадку є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. При цьому суд враховує, що ОСОБА_2 не відноситься до категорій осіб, яким відповідно до ст. 56 КК України, не може призначатися такий вид кримінального покарання, як громадські роботи. Також враховує те, що, оскільки обвинувачений не працює, у нього відсутні постійні джерела доходу, з яких може бути сплачений штраф, то призначення даного виду покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та може бути навіть "надмірним тягарем" для нього й спонукати до вчинення нових корисливих злочинів.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід ОСОБА_2 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Питання про речові докази, а саме щодо бензопили марки «FORESTA FA 40 S» (а.с.42), вирішити в порядку ч. 9 ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 381-382 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме бензопилу марки «FORESTA FA 40 S», яка передана на тимчасове зберігання потерпілій, повернути власниці ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1