Дата документу 11.08.2020 Справа № 554/7298/20
У Х В А Л А
11 серпня 2020 року м. Полтава
Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , у якому просив накласти арешт на майно, вилучене 07.07.2020, в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме: транспортний засіб марки «Шевроле Лачетті`д.н.з. НОМЕР_1 , відео-реєстратор марки «Xiaomi» із наявним носієм інформації «SPmicroSD» об`ємом 32 GB.Місцем зберігання майна зазначеного у вище п. а) визначити Лубенський ВП ГУНП в Полтавській області, за адресою: Полтавська область, м. Лубни, вул. Монастирська, 4.Місцем зберігання майна зазначеного у вище п. b) визначити Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтаві, за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 37.
Під час здійснення досудового розслідування встановлено, що 07.08.2020 року,близько 17:30 ОСОБА_4 керуючи автомобілем Шевроле Лачетті д.н.з. НОМЕР_1 рухався по вул. Садовій, м. Лубни, та проїжджаючи перехрестя вул. Садової та вул. Гагаріна здійснив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухаючись на велосипеді перетинав проїзну частину по пішохідному переходу зліва направо відносно руху автомобіля. В результаті ДТП ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому 4 та 5 пальця лівої ноги, що можуть відноситись до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. При цьому встановлено, що водій автомобіля Шевроле ОСОБА_4 являється діючим прокурором Лубенської місцевої прокуратури.
07.07.2020 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на перехресті вулиць Гагаріна та Садової в м. Лубни Полтавської області, було вилучено наступні предмети: транспортний засіб марки «Шевроле Лачетті» д.н.з. НОМЕР_1 , велосипед типу «BMX», із написом «YASTRUBBIKE», відео-реєстратор марки «Xiaomi» із наявним носієм інформації «SPmicroSD» об`ємом 32 GB.
Згідно свідоцтва на реєстрацію транспортного засобу «Шевроле Лачетті» д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, вищевказаний відео-реєстратор також належить ОСОБА_4 .
На даний час встановлено, що вказаний транспортний засіб та відео-реєстратор зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Таким чином, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що майно може бути відчужене, приховане, знищене або пошкоджене. Крім того вказаний транспортний засіб необхідний для проведення відповідних судових експертиз.
На підставі викладеного слідчий просить накласти арешт на вилучений автомобіль.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити. Вказав, що арешт необхідний для проведення експертизи, тому якщо власник буде ним користуватися, висновок експерта - неможливий. Після проведення експертизи технічного стану транспортного засобу автомобіль повернуть власнику.
Власник майна ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Вказав, що автомобіль йому необхідний для роботи і для утримання неповнолітньої дитини. Просив залишити транспортний засіб у його володінні та користуванні.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що автомобіль та відео-реєстратор, вилучені під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.08.2020 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучені, відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.08.2020 року, автомобіль марки «Шевроле Лачетті» д.н.з. НОМЕР_1 , відео-реєстратор марки «Xiaomi», підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Як убачається з клопотання слідчого, накладення арешту на автомобіль та реєстратор він вважає необхідною мірою для забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що майно може бути відчужене, приховане, знищене або пошкоджене.Крім того вказаний транспортний засіб необхідний для проведення відповідних судових експертиз.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
За таких обставин слідчий суддя вважає доводи клопотання слідчого про необхідність накладення арешту на автомобіль, який є предметом, який зберіг на собі сліди злочину у кримінальному провадженні переконливими.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на майно, вилучене 07.08.2020 року, в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме: транспортний засіб марки «Шевроле Лачетті» д.н.з. НОМЕР_1 та відео-реєстратор марки «Xiaomi» із наявним носієм інформації «SPmicroSD» об`ємом 32 GB, який належить ОСОБА_4 , до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1