Справа № 466/1813/20
У Х В А Л А

13 серпня 2020 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львова подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого, востаннє 10.06.2019 вироком Галицького районного суду м. Львова за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 1020 грн., засудженого 24.09.2019 року вироком Залізничного районного суду м. Львова за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24.09.2019 року, який набрав законної сили, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До суду надійшло подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання ОСОБА_4 .

Подання мотивоване тим, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Шевченківському РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області та не виконує обов`язки покладені на нього вироком суду, оскільки 16.12.2019 року та 08.01.2020 не з`явився для реєстрації до Шевченківського РВ з питань пробації, а також відносно засудженого 14.11.2019 ухвалено вирок Галицьким районним судом м. Львова, яким зараховано враховано вирок Залізничного районного суду м.Львова від 24.09.2019 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 /два/ роки. Строк відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Вказані дії, на думку органу пробації, свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, а тому звернулися до суду з поданням.

В судове засідання представник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області не прибув, однак провідний інспектор ОСОБА_5 подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, підтримує подання та просить суд його задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не прибули.

Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали подання, матеріали особової справи №123/2019 суд дійшов такого.

В судовому засіданні встановлено, що з 06.12.2019 року на обліку в Шевченківському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області перебуває засуджений ОСОБА_4 .

При постановленні на облік ОСОБА_4 ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням.

16.12.2019 року та 08.01.2020 ОСОБА_4 не прибув на реєстрацію до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, однак згідно письмових пояснень не прибув на реєстрацію у зв`язку з тим, що неофіційно працює за межами Львова, немав змоги вчасно прибути.

Пунктом 8 ч.1 ст.537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Частиною 2 ст. 78 КК України передбачено, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ст.166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Аналіз вищенаведених норм закону та приписів ст. 166 КВК України свідчить про те, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням вноситься до суду у разі роз`яснення засудженому порядку виконання обов`язків, покладених на нього судом, після чого він вчиняє дії, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення (не виконує покладені на нього обов`язки та систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення (вчинення трьох і більше таких правопорушень протягом іспитового строку.

Невиконанням обов`язків вважається також коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Проте, підставою для направлення засудженого для відбуття покарання є не лише формальне невиконання покладених на нього обов`язків, а таке невиконання, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Також, на це звертає увагу Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме, згідно з ч.2 ст.78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що скасування звільнення від відбування покарання є погіршенням стану засудженого, а отже умисне невиконання покладених судом обов`язків, повинно було ретельно перевірено працівниками відділу пробації, на яких законом покладений обов`язок контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням..

З огляду на викладене, враховуючи, що наявні матеріали переконливо і в достатній мірі не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, що і є необхідною та достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 , прямого умислу в діях ОСОБА_4 щодо порушення покладених судом обов`язків суд не вбачає, а тому підстав для задоволення подання немає.

Посилання органу пробації на те, що ОСОБА_4 засуджений 14.11.2019 вироком Галицького районного суду м.Львова за ч.2 ст.185 КК України і йому приєднано покарання за вироком Залізничного районного суду м.Львова не може слугувати підставою для скасування звільнення від відбування покарання, оскільки вирок не набрав законної сили, оскільки оскаржується в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.107, 537, 539 КПК України, ст.166 КВК України, ст.78 КК України, суд,

п о с т а н о в и в:

в задоволенні подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Особову справу засудженого ОСОБА_4 №123/2019 повернути до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області для подальшого виконання вироку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1