Справа № 645/3980/20
Провадження № 1-в/645/233/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання про приведення вироку Московського районного суду м. Харкова від 10.02.2020 року у відповідність до вимог закону, щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 10.02.2020 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, із застосуванням положень ст. 76 КК України, -

встановив:
Начальник Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням, в якому просить суд вирішити питання про приведення вироку Московського районного суду м. Харкова від 10.02.2020 року у відповідність до вимог Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив клопотання розглянути без його участі, клопотання підтримав.

Прокурор в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій не заперечує проти задоволення клопотання та просила вважати ОСОБА_3 засудженим за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду подання сповіщався належним чином, про причини не явки суд не повідомив.

Згідно ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

У зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст.107 КПК України.

Суд, розглянувши подання, оцінивши надані докази, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 10.02.2020 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно з ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_3 остаточно покарання три роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, із застосуванням положень ст. 76 КК України.

ОСОБА_3 з 23.03.2020 року перебуває на обліку в Немишлянському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області.

Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 01.07.2020 року, ч.1 ст. 185 КК України викладено у наступній редакції: «Таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років».

Таким чином, після внесених змін ч.1 ст. 185 КК України з 01 липня 2020 року не передбачає такого виду покарання, як позбавлення волі.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Оскільки вищезазначені зміни пом`якшують кримінальну відповідальність, вони мають зворотну дію в часі.

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частина 3 статті 74 КК України визначає, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

В ч.1 ст.72 КК України передбачено, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: 1) одному дню позбавлення волі відповідають: а) один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту; б) два дні обмеження волі; в) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; г) вісім годин громадських робіт; 2) одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають: а) два дні обмеження волі; б) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; 3) одному дню обмеження волі відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; 4) одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 10.02.2020 року ОСОБА_3 , засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, що після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII перевищує санкцію ч.1 ст. 185 КК України, яка в чинній редакції не передбачає призначення покарання у виді позбавлення волі, враховуючи те, що обставини, які б унеможливлювали застосування до ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, передбачені ст.61 КК України, відсутні, суд вважає за необхідне клопотання Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області задовольнити та привести вирок щодо ОСОБА_3 , в частині засудження за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, у відповідність з чинною нормою цієї статті, призначивши покарання у виді обмеження волі з дотриманням положень ч.1 ст.72 КК України.

При цьому, раніше визначений ОСОБА_3 іспитовий строк судом не змінюється та підлягає обрахуванню з моменту проголошення вищезазначеного вироку, як це передбачено ч.1 ст.165 КВК України.

На підставі викладеного, ч.ч.1,3 ст.5, ч.1 ст.72, ч.3 ст.74 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

постановив:
Клопотання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання про приведення вироку Московського районного суду м. Харкова від 10.02.2020 року у відповідність до вимог закону, щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання відносно ОСОБА_3 - задовольнити.

Привести вирок Московського районного суду м. Харкова від 10.02.2020 року у відповідність до вимог закону щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 10.02.2020 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, із застосуванням положень ст. 76 КК України, а саме: призначити: ОСОБА_3 , покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 2 років обмеження волі. Покарання призначене за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі та остаточне покарання призначене на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді трьох років позбавлення волі, залишити без змін.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1