Справа № 455/1289/20
Провадження № 1-кс/455/303/2020
У Х В А Л А

16 жовтня 2020 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000398 від 16.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000398, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2020 року.

Мотивуючи клопотання, прокурор посилається на те, що 15.10.2020 року в Старосамбірське відділення поліції Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області поступило повідомлення від оперуповноваженого СКП Старосамбірського відділення поліції Самбірського ВП ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_4 про те, що 15.10.2020 року, близько 16.30 години, ним затримано невідомих осіб, які із берега річки Стрвяж, яка протікає через с. Буньковичі Старосамбірського району Львівської області, здійснювали забір піщано-гравійних сумішей колісним екскаватором марки «SCHAEFF HML 41» та навантажували на транспортний засіб марки «Урал», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », зеленого кольору.

15.10.2020 року виїздом СОГ на місце події встановлено, що водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель м. Хирів Старосамбірського району Львівської області, екскаватором марки «SCHAEFF HML 41», здійснював навантаження піщано-гравійної суміші на кузов транспортного засобу «Урал», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », зеленого кольору, під керуванням ОСОБА_6 , жителя м. Хирів Старосамбірського району Львівської області, який, в подальшому, перевозив піщано-гравійну суміш на сільську дорогу с. Лопушниця Старосамбірського району, де проводяться ремонтні роботи. Крім того, поряд, на березі річки Стрвяж також було виявлено ще один автомобіль марки «Урал» з реєстраційними номерами НОМЕР_2 , належний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 .

З пояснення ОСОБА_7 , жителя м. Хирів Старосамбірського району відомо, що 10.10.2020 місцева громада с. Лопушниця Старосамбірського району звернулася до благодійної організації Фонду «Братів Доскічів» посприяти їм у ремонті місцевої сільської дороги у с. Лопушниця Старосамбірського району. Далі Фонд «Братів Доскічів» звернувся до голови Великосушицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області ОСОБА_8 з проханням допомогти подолати наслідки негоди, внаслідок якої була пошкоджена дорога в с. Лопушниця Старосамбірського району. Зі слів ОСОБА_7 , сільський голова Великосушицької сільської ради дозволив забір піщано-гравійних сумішей із берега річки Стрвяж для укріплення/ремонту сільської дороги в с. Лопушниця Старосамбірського району, оскільки в сільській раді наявна проектно-кошторисна документація з вирівнювання (регулювання) русла річки «Стрвяж». В подальшому ОСОБА_7 взяв свою техніку, а саме: автомобіль марки «Урал» з реєстраційними номерами НОМЕР_2 та замовив ще декілька одиниць техніки, зокрема автомобіль марки «Урал» з реєстраційними номерами НОМЕР_1 , належний ОСОБА_9 та екскаватор марки «SCHAEFF HML 41», який належить ОСОБА_5 та поїхав на берег річки Стрвяж, що в с. Буньковичі Старосамбірського району для забору піщано-гравійних сумішей, після вивозу яких на дорогу в с. Лопушниця Старосамбірського району, де проводяться ремонтні роботи, був виявлений працівниками поліції на березі річки Стрвяж.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником транспортного засобу марки «Урал», 1988 року випуску, жовтого кольору, з реєстраційним номером « НОМЕР_2 », є ОСОБА_7 , житель АДРЕСА_1 .

15.10.2020 року під час проведення огляду місця події автомобіль марки «УРАЛ», з реєстраційними номерами НОМЕР_2 , жовтого кольору, на якому перевозилась піщано-гравійна суміш та оскільки він є знаряддям вчинення злочину та зберіг на собі сліди вчинення злочину, було вилучено та передано на зберігання під письмову розписку власнику ОСОБА_7 , який зобов`язався зберігати автомобіль за місцем праці, а саме: у с. Лопушниця, вул. І. Франка, №117 «А», Старосамбірського району, у зв`язку з неможливістю його доставлення на територію Старосамбірського відділення поліції через технічно-несправний стан даного автомобіля.

Оскільки, вилучений автомобіль марки «УРАЛ», з реєстраційним номером НОМЕР_2 , є знаряддям вчинення злочину, тому його визнано речовим доказом.

При цьому, необхідно забезпечити зберігання вказаних речових доказів у незмінному стані, шляхом накладення на них арешту та унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню з метою подальшого використання майна, як доказу у кримінальному провадженні та в подальшому для забезпечення цивільного позову , можливої конфіскації майна.

З метою недопущення відчуження автомобіля марки «УРАЛ», з реєстраційними номерами НОМЕР_2 , який визнаний речовим доказом, оскільки може містити на собі сліди злочину, з метою встановлення всіх обставин події, просить постановити ухвалу про накладення арешту на транспортний засіб - марки «УРАЛ», з реєстраційним номером НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , який був вилучений під час проведення огляду місця події в с. Буньковичі Старосамбірського району Львівської області та зберігається згідно розписки ОСОБА_7 , за адресою АДРЕСА_2 , котрий в рамках даного кримінального провадження визнаний речовим доказом і є знаряддям злочину, з метою забезпечення збереження речового доказу та зберігання даного транспортного засобу у технічно незмінному стані, шляхом заборони його власнику ОСОБА_7 права на відчуження вказаним автомобілем.

Правова кваліфікація ч.1 ст.240 КК України.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Прокурор в судове засідання не з`явився, в клопотанні просить розгляд справи проводити без його участі, підтримує клопотання та просить задовольнити, а також слухати клопотання без фіксації технічними засобами.

Власник автомобіля в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття вищевказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до ч.4 ст.107 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, ознайомившись із документами долученими до клопотання, дослідивши їх, встановив, що слідчим відділом Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 16.10.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000398, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою законом від 17.07.97 №475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб - це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Вирішуючи питання доцільності заборони або обмеження розпоряджатися або користуватися майном, визначеним у клопотанні прокурором, слідчий суддя виходить з обставин провадження, а також необхідності втручання в права та інтереси власника та володільця майна.

На переконання слідчого судді, заборона відчуження та розпорядження майном виправдає в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи.

Як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання, а саме: витягу з ЄРДР №0000398 від 16.10.2020 року, рапорту старшого інспектора - чергового СРПП №2 Старосамбірського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області від 15.10.2020 року, протоколу огляду місця події від 15.10.2020 року, пояснень ОСОБА_7 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , згідно якого власником транспортного засобу марки «Урал», 1988 року випуску, жовтого кольору, з реєстраційним номером « НОМЕР_2 », є ОСОБА_7 , житель АДРЕСА_1 , постановою про визнання речовим доказом від 16.10.2020 року, враховуючи те, що автомобіль марки «Урал», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », є речовим доказом, з метою забезпечення збереження речового доказу до завершення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, запобігання можливості його знищення чи відчуження, на переконання слідчого судді виправдає в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Урал», 1988 року випуску, жовтого кольору, з реєстраційним номером « НОМЕР_2 », власником якого є ОСОБА_7 , житель АДРЕСА_1 , шляхом заборони права його власника на його відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Виконання ухвали покласти на прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 ..

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1