Провадження: № 1-кп/484/86/21
Справа: № 484/373/20
Вирок

іменем України

13 січня 2021 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальне провадження № 0002401 від 09.11.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайський Харківської області, громадянина України, освіта середньо спеціальна, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше судимого:

-11.11.2019 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.185 КК України 1 рік позбавлення волі, ст.. 75 КК України 1 рік іспитового строку

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_5

за відсутності потерпілого за наявності його заяви

встановив

06.11.2019 року близько 13 години ОСОБА_3 разом із своїм знайомим ОСОБА_6 розпивали спиртні напої на лавці біля гуртожитку за адресою АДРЕСА_2 . Під час сумісного розпивання алкогольних напоїв ОСОБА_3 помітив, що ОСОБА_6 витягнув з кишені свій мобільний телефон марки «DooGee X 100» та поклав на лавку. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на повторне вчинення злочину, а саме: на таємне викрадення чужого майна. Виконуючи задумане, користуючись тим, що ОСОБА_6 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, за ним не спостерігає та не може ніяким чином перешкодити його злочинним діям, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу повторно таємно викрав наступне майно:

- мобільний телефон марки «DooGee X 100» , вартістю 1000 грн., у якому знаходились сім-карта оператор «Київстар», вартістю 25 грн та сім-карта мобільного оператора «МТС», вартістю 25 грн., а всього на суму 1050 грн.

Після цього ОСОБА_3 з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1050 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи та розмір завданої шкоди не заперечував і пояснив, що дійсно вчинив крадіжку мобільного телефону у ОСОБА_6 . У скоєному розкаявся, просить не позбавляти його волі.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання надав заяву, про слухання справи у його відсутність.

Ніхто з учасників процесу ніякі фактичні обставини справи та розмір завданих збитків не оспорював, тому судом не досліджувались всі докази щодо цих обставин відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

Крім повного визнання своєї провини обвинуваченим, його вина встановлена судом на підставі доказів наданих стороною обвинувачення та дослідженими в суді, а саме:

-витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань з фабулою, що 08.11.2019 року до Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області звернувся з заявою ОСОБА_6 про те, що 06.11.2019 року близько 13 години біля будинку офіцерів м. Первомайська Миколаївської області у нього невстановлена особа шляхом вільного доступу таємно викрала мобільний телефон;

-довідками про вартість сім-картки оператора «Київстар» станом на 09.11.2019 року, оператора «МТС», що становить по 25 грн. за кожну та бувшого у використанні мобільного телефону «DooGee X 100» вартість якого становить 1 тис. грн..

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності суд вважає вину обвинуваченого доказаною, а його дії вірно кваліфікованими за частиною 2 ст. 185 КК України. Тобто його вина, в межах пред`явленого обвинувачення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, а також данні про особу винного, який повністю визнав себе винним, розкаялась у вчиненому, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, має судимість, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає повне визнання своєї провини, щире каяття.

Обставин які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Враховуючи наведене, а саме данні про обвинуваченого ОСОБА_3 його вік, майновий стан, стан здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства. Покарання йому слід призначити в межах санкції частини статті, за якою він обвинувачуються, у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.. 75 КК України.

За вимогами ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочину, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами призначень покарань за сукупністю злочинів.

Разом з тим, відповідно до правової позиції ВСУ, вкладеної у постанові від 27.03.2018 року по справі № 754/2749/17 та від 10.07.2018 року по справі № 545/3663/16-к, у разі коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробовуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробовуванням, застосування принципів поглинання, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

З матеріалів справи вбачається, що злочин, за даним вироком вчинено 06.11.2019 року, тобто до ухвалення вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.11.2019 року, яким ОСОБА_3 звільнений на підставі ст.. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком.

За такого, обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначено остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів за даним вироком та вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, під час досудового слідства, а тому до набрання вироку законної сили суд, вважає за можливе не обирати обвинуваченому міри запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України, суд

ухвалив

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 185 України та призначити йому покарання чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на три роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки :

періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.11.2019 року виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим з моменту вручення копії вироку, через Первомайський міськрайонний суд до Миколаївського апеляційного суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: