Справа № 372/3968/20
Провадження 1-кс-1257/20
ухвала
Іменем України

19 листопада 2020 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській звернувся до суду із клопотанням у кримінальному провадженні № 0001560 від 13.11.2020, яке погоджено прокурором Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 13 листопада 2020 року до ЧЧ Обухівського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від поліцейського ВРПП Обухівського ВП ОСОБА_5 , про те, що 12 листопада 2020 року близько 23 години прибувши на виклик по лінії «102» за адресою АДРЕСА_1 за фактом домашнього насильства, при спілкуванні із заявником ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання повідомила, що її співмешканець ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зберігає у вказаній квартира наркотичний засіб «канабіс».
В ході виїзду СОГ на місце події, було проведено огляд місця події від 13 листопада 2020 року в період часу з 01 години 17 хвилин по 01 годину 27 хвилини за вказаною адресою, в ході якого було виявлено та вилучено: суха подрібнена речовина зеленого кольору зовні схожа на росллини конопель поміщена до спеціального пакету із полімерного матеріалу № 7299923.
Оглянуті речі вилучено до Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, в якості речового доказу.
За вказаним фактом слідчим відділенням Обухівського ВП ГУ НП в Київській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001560 від 13 листопада 2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
На даний час у кримінальному провадженні існує необхідність проведення судово експертизи матеріалів, речовин та виробів з метою встановлення вилученого речового доказу наркотичним засобом, психотропною речовиною чи прекурсором.
13.11.2020 виявлені та вилучені речі, постановою слідчого на підставі ч. 2 п. 9 ст. 40, 94, ч. 2 ст. 100, ч. 3 ст. 110, на підставі ч. 1 ст. 98 КПК України, визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1. ст. 98 КПК України, речові докази є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті протиправним шляхом.
Предмети та документи, на які необхідно накласти арешт, вважаються тимчасово вилученими, тобто, які вилучені Слідчим СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , під час огляду здійсненого 13 листопада 2020 року в період часу з 01 години 17 хвилин по 01 годину 27 хвилини квартири АДРЕСА_2 можуть бути використані як докази причетності конкретних осіб до вчинення кримінального правопорушення.
Речі, на які необхідно накласти арешт та які вважаються тимчасово вилученими, не відносяться до документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відсутність вказаних вилучених речей, предметів, унеможливлює встановлення всіх обставин, які мають значення у цьому кримінальному провадженні, і як наслідок призведе до порушення вимог ст. 2 КПК України щодо повного і неупередженого розслідування кримінального правопорушення.
Підставою накладення арешту на майно, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
А тому, під час досудового слідства виникла необхідність накласти арешт на вилучене майно, для того щоб запобігти можливості його приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити, відчужити.
Метою, накладення арешту на виявлені під час огляду та вилучені до Обухівського ВП ГУНП в Київській області речі та предмети, відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів, оскільки існують достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що були об`єктом кримінального протиправної дії та набутті кримінально протиправним шляхом.
Виявлені під час огляду речі, предмети які вилучені до Обухівського ВП ГУНП в Київській області, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме місця перебування потерпілого, підозрюваного, контакти інших можливих учасників злочину.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі (особам), у якої його було вилучено.
Слідчий Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в клопотанні просив розглянути його без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, також просив не здійснювати фіксацію судового засідання за допомогою технічних засобів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Статтею 171 КПК Українивстановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положеньстатті 170 цього Кодексута відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостоїстатті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до вимог ст. 167 КПК України вилучене під час обшуку майно являється тимчасово вилученим майном, яке відповідає вимогам ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом по даному кримінальному провадженню, щодо якого, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчому необхідно звернутись із клопотанням про арешт майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Так судом встановлено, що 13 листопада 2020 року слідчий СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 направив клопотання, яке надійшло на адресу суду 19.11.2020 року та зареєстроване за вх. №34761, згідно якого просить легалізувати обшук (огляд), проведений 13.11.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, ухвалою слідчого судді від 19.11.2020 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про проведення обшуку (огляду) - відмовлено за необґрунтованістю та недоведеністю.
Відповідно до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
За вимогами ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (частина 1). Арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК).
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Оскільки слідчому судді надано постанову про визначення майна як речового доказу у кримінальному провадженні, у рамках якого подано клопотання, воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а також те, що воно може бути предметом обіг якого забороняється законодавством, клопотання слідчого слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській область ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на суху подрібнену речовину зеленого кольору зовні схожу на рослини конопель, яка поміщена до спеціального пакету із полімерного матеріалу № 7299923.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1