печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4226/20-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах Державного підприємства «Завод 410 Цивільної авіації» на бездіяльність слідчого третього слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 та/або інших слідчих, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001039, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:
29.01.2020 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах Державного підприємства «Завод 410 Цивільної авіації», яка того ж дня о 17:42 год. передана слідчому судді ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого третього слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 та/або інших слідчих, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001039, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Свої вимоги мотивує тим, що 05.12.2019 на території та в приміщеннях Державного підприємства «Завод 410 Цивільної авіації» було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.11.2019 у справі № 757/61517/19-к. Під час проведення обшуку серед іншого вилучено:

1. Качалка 32.02.3615.112.001 - 9 шт.;

2. Качалка 32.02.3615.112.002 - 9 шт.;

3. Качалка 32.02.3615.122.001 - 9 шт.;

4. Качалка 32.02.3615.122.002 - 9 шт.;

5. Качалка 32.02.3615.132.001 - 9 шт.;

6. Качалка 32.02.3615.132.002 - 9 шт.;

7. Качалка 32.02.3625.105.001 - 9 шт.;

8. Качалка 32.02.3625.105.002 - 9 шт.;

9. Качалка 32.02.3625.106.001 - 9 шт.;

10. Качалка 32.02.3625.106.002 - 9 шт.;

11. Качалка 32.02.3625.107.001 - 9 шт.;

12. Качалка 32.02.3625.107.002 - 9 шт.;

13. Качалка 32.02.3625.112.001 - 9 шт.;

14. Качалка 32.02.3625.112.002 - 9 шт.;

15. Бирка кондиційного компоненту /1 (на качалки) № 32.02.3615.112.001, на 1 арк.;

16. Бирка кондиційного компоненту /2 (на качалки) № 32.02.3615.112.002, на 1 арк.;

17. Бирка кондиційного компоненту /3 (на качалки) № 32.02.3615.122.001, на 1 арк.;

18. Бирка кондиційного компоненту /4 (на качалки) № 32.02.3615.122.002, на 1 арк.;

19. Бирка кондиційного компоненту /5 (на качалки) № 32.02.3615.132.001, на 1 арк.;

20. Бирка кондиційного компоненту /6 (на качалки) № 32.02.3615.132.002, на 1 арк.;

21. Бирка кондиційного компоненту /7 (на качалки) № 32.02.3625.105.001, на 1 арк.;

22. Бирка кондиційного компоненту /8 (на качалки) № 32.02.3625.105.002, на 1 арк.;

23. Бирка кондиційного компоненту /9 (на качалки) № 32.02.3625.106.001, на 1 арк.;

24. Бирка кондиційного компоненту /10 (на качалки) № 32.02.3625.106.002, на 1 арк.;

25. Бирка кондиційного компоненту /11 (на качалки) № 32.02.3625.107.001, на 1 арк.;

26. Бирка кондиційного компоненту /12 (на качалки) № 32.02.3625.107.002, на 1 арк.;

27. Бирка кондиційного компоненту /13 (на качалки) № 32.02.3625.112.001, на 1 арк.;

28. Бирка кондиційного компоненту /14 (на качалки) № 32.02.3625.112.002, на 1 арк.;

29. Бирка коричневого кольору (на качалки) № 32.02.3615.112.001, на 1 арк.;

30. Бирка коричневого кольору (на качалки) № 32.02.3615.112.002, на 1 арк.;

31. Бирка коричневого кольору (на качалки) № 32.02.3615.122.001, на 1 арк.;

32. Бирка коричневого кольору (на качалки) № 32.02.3615.122.002, на 1 арк.;

33. Бирка коричневого кольору (на качалки) № 32.02.3615.132.001, на 1 арк.;

34. Бирка коричневого кольору (на качалки) № 32.02.3615.132.002, на 1 арк.;

35. Бирка коричневого кольору (на качалки) № 32.02.3625.105.001, на 1 арк.;

36. Бирка коричневого кольору (на качалки) № 32.02.3625.105.002, на 1 арк.;

37. Бирка коричневого кольору (на качалки) № 32.02.3625.106.001, на 1 арк.;

38. Бирка коричневого кольору (на качалки) № 32.02.3625.106.002, на 1 арк.;

39. Бирка коричневого кольору (на качалки) № 32.02.3625.107.001, на 1 арк.;

40. Бирка коричневого кольору (на качалки) № 32.02.3625.107.002, на 1 арк.;

41. Бирка коричневого кольору (на качалки) № 32.02.3625.112.001, на 1 арк.;

42. Бирка коричневого кольору (на качалки) № 32.02.3625.112.002, на 1 арк.

На обґрунтування доводів скарги заявник зазначає, що вилучене майно не є предметом жодного злочину, також те, що рішення суду про арешт вищезазначеного майна заявник не отримував, а тому вилучені речі мають статус тимчасово вилученого майна, у зв`язку з чим просить зобов`язати слідчого повернути вилучене майно.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити в повному обсязі посилаючись на її обгрунтування.

Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, на адресу суду надішли заперечення за підписом слідчого ОСОБА_4 відповідно до яких слідчий проти задоволення скарги заперечує в повному обсязі, посилаючись на те, що 06.12.2019 до Печерського районного суду м. Києва скеровано клопотання про арешт тимчасово-вилученого майна, яке вилучено під час обшуку 05.12.2019 у кримінальному провадженні № 0001039, розгляд якого слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 призначено на 20.02.2020, про що належним чином повідомлено усі сторони, в тому числі представників ДП «Завод 410 ЦА».

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду скарги слідчим суддею здійснювалась фіксація за допомогою технічних засобів.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, а також ту обставину, що скарга перебуває у провадженні слідчого судді з 29.01.2020 та зважаючи на обмежені строки розгляду даної категорії справ, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

В судовому засіданні встановлено, що Третім слідчим відділом Першого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001039 від 12.07.2019, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до тексту скарги, 05.12.2019 на території та в приміщеннях Державного підприємства «Завод 410 Цивільної авіації» було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.11.2019 у справі № 757/61517/19-к. Під час проведення обшуку серед іншого вилучено вищевказане майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що 06.12.2019, заступником начальника першого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , у порядку та в строки визначені ст. ст. 110, 131, 132, 167, 170-172 КПК України, до Печерського районного суду м. Києва скеровано клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001039. Розгляд вказаного клопотання слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 призначено на 20.02.2020, про що належним чином повідомлено усі сторони, у тому числі представників ДП «Завод 410 ЦА». Дані обставини підтвердив представник власника майна у судовому засіданні.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України. Слідчі судді у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами ( ст. 26 КПК України).

Таким чином, незважаючи на те, що клопотання про арешт майна, з яким сторона обвинувачення звернулась у передбачені законом строки, слідчим суддею не розглянуто по суті, підстави визнавати протиправною бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна відсутні, а відтак є передчасною і вимога про зобов`язання слідчого третього слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 та/або інших слідчих, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001039, негайно повернути Державному підприємству «Завод 410 Цивільної авіації» вищевказане майно, вилучене в ході обшуку, проведеного 05.12.2019 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.11.2019 у справі № 757/61517/19-к.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 1-35, 169171, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Скаргу залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена.

Слідчий суддя ОСОБА_1