Справа № 442/4558/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/991/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду від 05 жовтня 2020 року задоволено клопотання начальника Державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40)» ОСОБА_8 та приведено у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 19.03.2020, а саме: вирішено вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_7 за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Кузнєцовського міського суду Рівненської області від 23.03.2018. Остаточне покарання ОСОБА_7 призначено у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На ухвалу судді ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить переглянути ухвалу судді Дрогобицького міськрайонного суду від 05 жовтня 2020 року та постановити нову.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_7 покликається на той факт, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 застосовується лише в тій частині, що покращує становище особи. Також суд не взяв до уваги те, що апелянт перебував у слідчому ізоляторі більше одного року до винесення вироку та не застосував ч. 1 ст. 72 КК України, оскільки змінив позбавлення волі на обмеження. А тому ОСОБА_7 вважає, що ухвала несправедлива та незаконна.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, думку прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з таких підстав.
Апеляційним судом встановлено, що вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 19.03.2020 ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст. 309 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_7 за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Кузнєцовського міського суду Рівненської області від 23.03.2018. Остаточне покарання ОСОБА_7 призначено у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
01.07.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року №2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII ).
Зазначеним Законом внесені зміни до ч. 1 ст. 309 КК України, якими встановлено, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумі доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до п.13 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст.74 Кримінального кодексу України (усунення караності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу).

Оскільки призначене вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 19.03.2020 ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, перевищує санкцію статті після набрання чинності Закону № 2617-VIII, суд першої інстанції пом`якшив ОСОБА_7 раніше призначене покарання з одного року позбавлення волі на 2 роки обмеження волі, врахувавши при цьому, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, з чим погоджується колегія суддів.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4