ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2600/20 Справа № 201/2860/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0003048 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2020 року, якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати як незаконну, у зв`язку невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд цього кримінального провадження в суді першої інстанції.
Вказує, що суд не дотримав вимог ст. 370 КПК України, та помилково прийшов до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, адже він відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України містить відомості щодо фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Зазначає, що в цьому обвинувальному акті викладено всі необхідні обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме: подія кримінального правопорушення, фома вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір витрат та обставин, які підтверджують предмет кримінального правопорушення.
Посилається на те, що суд у підготовчому судовому засіданні не повинен був вирішувати питання щодо допустимості отриманих доказів, так як ст. 314 КПК України не передбачено дослідження документів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження.
Вказує на те, що майже всі слідчі дії проводились за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_9 та заявлена інформація про відсутність обвинувального акта не відповідає дійсності.
Таким чином, згідно із ч. 2 ст. 30 КПК України - відмова у здійсненні правосуддя не допускається.
На апеляційну скаргу прокурора захисником ОСОБА_9 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подано заперечення, в якому вона просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, а ухвалу суду залишити без змін.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2020 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_10 для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог КПК України
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що органом досудового розслідування не в повному обсязі дотримані вимоги процесуального закону, оскільки при викладі фактичних обставин інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, стороною обвинувачення було зазначено про вчинення злочинних дій за попередньою змовою з ОСОБА_11 , однак у обвинувальному акті не зазначено чи притягувалась дана особа до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, оскільки зазначення у обвинувальному акті прізвища інших співучасників кримінального правопорушення, які не обвинувачуються у межах цього кримінального провадження та щодо яких відсутні будь-які судові рішення, є грубим порушенням принципів верховенства права та презумпції невинуватості, передбачених ст. 62 Конституції України, ст.ст. 8, 17 КПК України, прав обвинуваченого ОСОБА_8 захищатись від пред`явленого безпосередньо йому обвинувачення із викладенням стосовно нього фактичних обставин, а також прав іншої особи, яка не зазначена у обвинувальному акті, але вказані обставини стосуються її законних інтересів, крім того, в порушення вимог ст. 293 КПК України, прокурором не було вручено під розписку захиснику копій обвинувального акта і матеріалів реєстру досудових розслідувань, про що свідчить відсутність такої розписки поміж документів, долучених до обвинувального акта стосовно ОСОБА_8 , а також зазначені обставини підтвердила захисник ОСОБА_9 в судовому засіданні, а отже, такими діями сторона обвинувачення також грубо порушила права обвинуваченого на захист, шляхом обмеження професійного захисника останнього на ознайомлення з пред`явленим ОСОБА_8 обвинуваченням.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу суду залишити без змін, потерпілого, який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.
Стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, суд зазначив, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 у викладі фактичних обставин кримінальних правопорушень, стороною обвинувачення зазначено про вчинення злочинних дій за попередньою змовою з ОСОБА_11 , однак у обвинувальному акті не зазначено чи притягувалась дана особа до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, що є грубим порушенням принципів верховенства права та презумпції невинуватості.
Проте, колегія суддів вважає, що вказана судом першої інстанції обставина не може бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки суд, постановлюючи своє рішення, у разі визнання обвинуваченого винним, при викладені фактичних обставин кримінального правопорушення, може самостійно виправити вказаний недолік шляхом зазначення того, що ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, або з ОСОБА_11 , щодо якого вирок набрав законної сили.
Також твердження суду про те, що прокурором не було вручено під розписку захиснику ОСОБА_9 копій обвинувального акта та матеріалів реєстру досудових розслідувань, про що свідчить відсутність такої розписки, є безпідставним, оскільки пунктом 3 частини 4 статті 291 КПК України передбачено, що до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).
Так, в матеріалах провадження наявна розписка про отримання ОСОБА_8 копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.п. 13), що відповідає вимогам п.3 ч.4 ст. 291 КПК України.
Що стосується не долучення до обвинувального акта розписки захисника про отримання копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, то відповідно до вищевказаної норми закону надання таких документів не передбачено.
Таким чином, колегія суддів вважає, що, повертаючи обвинувальний акт прокурору з вищевказаних підстав, суд дійшов необгрунтованого висновку.
Окрім того, слід зазначити, що відповідно до положень ст. 314 КПК України, завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне забезпечення його проведення.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підлягає скасуванню з направленням обвинувального акту до суду першої інстанції для здійснення судового провадження.
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2020 року задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2020 року щодо ОСОБА_8 скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

______________ ___________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4