Номер провадження: 11-кп/813/802/20
Номер справи місцевого суду: 520/2847/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_10 ,

представника служби у справах дітей ОМР ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування до обвинуваченого:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, громадянин України, студент Навчально-наукового інституту морського бізнесу Одеського національного морського університету, не працюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0003457 від 18.08.2017 року за ознаками злочину передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, -

встановив:
Вироком Київського районного суджу м. Одеси від 18.05.2018 року, ОСОБА_9 визнаний невинуватим та виправданий за недоведеністю висунутого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.185 КК України.
Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції, прокурор та представник потерпілої адвокат ОСОБА_10 подали апеляційні скарги, в яких просили дослідити докази, скасувати вирок суду та постановити новий вирок, яким визнати неповнолітнього ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 8 років позбавлення волі. Також, прокурор вказує, що строк відбування покарання слід рахувати з моменту його затримання з 11.09.2017 по 12.09.2017 року, та з 22.09.2017 року по 26.09.2017 року. Потерпіла просить задовольнити її цивільний позов.
В ході апеляційного розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_9 систематично не з`являвся в судові засідання апеляційного суду, в зв`язку з чим 23 жовтня 2020 року прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав до апеляційного суду клопотання про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року прокурору був наданий дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_9 з метою його приводу у судове засідання Одеського апеляційного суду для розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

05 листопада 2020 року обвинувачений ОСОБА_9 був затриманий працівниками поліції та 06 листопада 2020 року доставлений до апеляційного суду для розгляду клопотання прокурора про застосування до нього запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , та представника потерпілої які підтримали заявлене клопотання про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою; обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , які заперечували проти його задоволення та зазначали, що на теперішній час відсутні підстави для застосування до ОСОБА_9 найбільш суворого запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі; представника служби у справах дітей ОМР ОСОБА_11 , який залишив розгляд вказаного клопотання на розсуд суду; дослідивши доводи викладені в клопотанні апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Положеннями п.4 ч.2 ст.183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У відповідності до ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.5 ст.185 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, а тому згідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КК України до обвинуваченого ОСОБА_9 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Апеляційний суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, в апеляційній скарзі прокурора порушується питання про погіршення становища обвинуваченого та визнання його винним та призначення покарання, апеляційний суд приходить до висновку про наявність в кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Ризик переховування від суду підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_9 не може не усвідомлювати імовірність призначення йому суворого покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 185 КК України, про що свідчить факт його неодноразового ухилення від явки до суду, та постановлення апеляційним судом неодноразово ухвал про доставку його в судове засідання приводом, які виконані не були, так як згідно рапорту поліцейських обвинувачений ОСОБА_9 за адресою, вказаною в ухвалі, не проживає та встановити його місцезнаходження не надається можливим.
В зв`язку з цим ухвалою Одеського апеляційного суду обвинуваченого ОСОБА_9 оголошено в розшук.
Згідно з позицією Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Едуард Шабалін проти Росії» від 16.10.2014 року), з метою попередження ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_9 від суду, апеляційний суд вважає, що запобігти зазначеному ризику шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів неможливо, а тому приходить до висновку про необхідність обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Така поведінка обвинуваченого перешкоджає розгляду кримінального провадження в розумні строки і призвела до того, що вказане кримінальне провадження більше двох років перебуває на стадії апеляційного розгляду, що є неприпустимим.
На думку апеляційного суду вказані обставини беззаперечно доводять існування ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України.
Ризик переховування від правоохоронних органів та суду підтверджується і тим, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, а саме він не одружений, не має дітей, або інших осіб, що знаходяться на його утриманні, офіційно він ніде не працює.
З огляду на викладені обставини апеляційний суд вважає, що застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого є необхідним, так як на даний час триває розгляд апеляційної скарги прокурора та потерпілої, в яких ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 401 КПК України, явка обвинуваченого є обов`язковою.
З метою забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Крім того, відповідно до положень ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Визначаючи розмір застави, апеляційний суд враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, шкідливі наслідки у виді завданої злочином майнової шкоди, та приходить до висновку, що максимальний розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, з огляду на тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення в розмірі 1784 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, достатньою мірою зможе гарантувати виконання ОСОБА_9 , покладених на нього процесуальних обов`язків.
Будь-яких перешкод для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою учасниками провадження не надано.
Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 376, 404, 405, 419 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 04.01.2021 року із визначенням розміру застави, у розмірі 1784 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 3 749 968 (три мільйони сімсот сорок дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) гривень, які можуть бути внесені обвинувачуваним або заставодавцем на рахунок Одеського апеляційного суду.
Банківські реквізити; Депозитний рахунок для зарахування заставних сум.
Отримувач: Одеський апеляційний суд,
Рахунок отримувача UA1086720; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ, код банку 820172. Призначення платежу: згідно ухвали суду від 06.11.2020 р., заставна сума за ОСОБА_9 становить 3 749 968 (три мільйони сімсот сорок дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) грн., судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Після внесення застави обвинувачений ОСОБА_9 підлягає негайному звільненню з-під варти.
В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора і суду;
- повідомляти слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора та суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи, контактних номерів мобільного телефону;
- не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю;
Вказані обов`язки підлягають виконанню протягом двох місяців з моменту звільнення ОСОБА_9 з-під варти.
Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3