Провадження №1-кп/521/1293/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 08.06.2020 року за № 0001607, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Харків, має середню освіту, працює без укладення трудового договору, не одружений, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 07.06.2020 року приблизно о 09 годині 50 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та здійснюючи рух в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога, з боку вулиці Косовська у напрямку вулиці Бреуса, при під`їзді до нерегульованого пішохідного переходу, який знаходиться навпроти будинку № 6 по вулиці Люстдорфська дорога, діючи необережно, порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 12.4, 18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, відповідно до яких:

- п. 2.3 «б» - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.4 - У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;

- п. 18.4 - Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Так, ОСОБА_4 не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, при наближенні до пішохідного переходу своєчасно не знизив швидкість, не надавши пішоходу можливість безпечно перейти проїзну частину, продовжив рух, в результаті чого на нерегульованому пішохідному переході здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 передньою лівою боковою частиною автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого перелому тіла грудини, відкритого перелому ліктьового відростка лівої ліктьової кістки зі зміщенням уламків, закритого перелому обох щиколоток правої гомілки з підвивихом стопи назовні.

Своїми діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

Вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме показами обвинуваченого.

Так, ОСОБА_6 , повністю визнавши себе винним у скоєнні злочину, пояснив суду, що має водійський стаж близько 5 років, та жодного разу не притягувався до відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. З квітня 2020 року працював у службі таксі на автомобілі «Део Ланос», який надавався цією службою. 07.06.2020 року вранці прийняв замовлення і, керуючи автомобілем, рухався по вул. Люстдорфська дорога у м. Одесі у напрямку вул. Бреуса. Перевищивши дозволену швидкість руху, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка вийшла з маршрутного таксі і переходила дорогу. В результаті потерпіла отримала тілесні ушкодження, з приводу яких була доставлена у лікарню. Він відвідував потерпілу у лікарні, купував медикаменти, надавав грошову допомогу.

Відповідно до ст. 349 КПК України судом не досліджувались інші докази, подані на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні та інших обставин, які ніким не оспорювались.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу скоєння злочину, форми умислу, а також інші обставини, визначені ч. 1 ст. 91 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, та роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 винен у скоєнні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Обвинувачений вважається не судимим відповідно до положень ст. 89 КК України, не перебуває на наркологічному і психіатричному обліку, працює без укладення трудового договору у закладі громадського харчування.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, оскільки він повністю визнав свою вину в інкримінованому злочині та дав правдиві пояснення про обставини його вчинення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що вчинений ним злочин є необережним злочином невеликої тяжкості, особу винного, пом`якшуючу покарання обставину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати основне покарання у виді обмеження волі із застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Разом із тим суд враховує фактичну тяжкість кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючої покарання обставини, а також зважає на особу винного, який вважається не судимим, працює, хоча і без укладення трудового договору, бажає відшкодувати спричинену потерпілій шкоду у повному обсязі. З огляду на вказані обставини суд прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування основного покарання, та вважає за можливе звільнити його від покарання у виді обмеження волі із застосуванням випробування відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, але в умовах належного контролю за його поведінкою і виконанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

У зв`язку з призначенням покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Потерпілою ОСОБА_5 був заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на її користь компенсації моральної шкоди від злочину в сумі 30000 грн. та матеріальної шкоди, пов`язаної з витратами на лікування, в сумі 12366 грн.

Обвинувачений заявлений цивільний позов визнав у повному обсязі.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження і перебувала на стаціонарному лікуванні. Розмір витрат потерпілої на придбання медпрепаратів підтверджується касовими чеками, долученими до цивільного позову.

Суд вважає, що діями ОСОБА_4 потерпілій спричинена моральна шкода, оскільки було ушкоджено її здоров`я, вона тривалий час знаходилася на лікуванні, відчувала фізичний біль, переживала за своє здоров`я, до цього часу її стан здоров`я не відновився. За таких обставин, враховуючи характер спричиненої потерпілій моральної шкоди и пов`язаних з нею моральних страждань, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути процесуальні витрати - документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення експертиз в загальній сумі 6374,55 грн. (1471,05+4903,50).

Відповідно до ст. 100 КПК України речовий доказ - автомобіль «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебуває на зберіганні у ОСОБА_7 , необхідно залишити власнику, скасувавши арешт, накладений на автомобіль ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.06.2020 року.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк два роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків прибувати за кожною вимогою до суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити повністю і стягнути на її користь з ОСОБА_4 компенсацію моральної шкоди в сумі 30000 (тридцять тисяч) грн., компенсацію матеріальної шкоди в розмірі 12366 (дванадцять тисяч триста шістдесят шість) грн. 04 коп., а всього стягнути 42366 (сорок дві тисячі триста шістдесят шість) грн. 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 6374 (шість тисяч триста сімдесят чотири) грн. 55 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.06.2020 року на речовий доказ - автомобіль «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Речовий доказ у справі автомобіль «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що був переданий на зберігання ОСОБА_7 , залишити власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1