Справа № 524/5892/20
Провадження № 1-кс/524/3023/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, депутатом, учасником бойових дій та ліквідатором аварії на ЧАЕС не являється, має на утриманні малолітню дитину, місце проживання зареєстроване: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002744 від 20 вересня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

10 листопада 2020 року старший слідчий СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ним здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 20 вересня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому дій, а також зазначені ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Заслухавши прокурора, який підтримав внесене клопотання, підозрюваного ОСОБА_4 , та його захисника ОСОБА_5 , які заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки зазначали, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Разом з тим, частиною 3 ст. 194 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує таке.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002744 від 20 вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

31 жовтня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами справи, зокрема: показаннями свідків ОСОБА_7 ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23 вересня 2020 року, протоколом огляду предмету (предметів) від 29 вересня 2020 року, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Оцінивши на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів всі обставини в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх підстав вважати, що наведений в клопотанні ризик об`єктивно існує.

Положеннями статті 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, згідно з вимогами статті 184 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний у клопотанні про застосування запобіжного заходу навести обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини, а також додати до цього клопотання копії матеріалів, якими він обґрунтовує доводи клопотання, та перелік свідків, яких вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу.

Однак за змістом клопотання слідчого можна лише припустити, що єдиною обставиною, на підставі якої останній встановив заявлені ним ризики, є передбачене законом покарання за інкримінований підозрюваному злочин, без наведення при цьому будь-яких інших обставин, їх аналізу та відповідних висновків і без посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Посилання прокурора на те, що підозрюваний відмовлявся отримувати повідомлення про підозру, що є свідченням наявності ризику, передбачено п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, спростовуються поясненнями адвоката ОСОБА_9 стосовно того, що слідчий у порядку, визначеному законом, не викликав ОСОБА_4 для вручення повідомлення про підозру, зустрів його на зупинці, де надав повідомлення про підозру, натомість підозрюваний запропонував з`явитися у слідчий відділ та отримати підозру. Як вбачається з матеріалів справи, наступного дня підозрюваний з`явився на виклик слідчого, отримав повідомлення про підозру, був допитаний слідчим.

Слідчим не додано до клопотання жодних доказів на підтвердження наявності ризику, зазначеного ним у клопотанні. Під час розгляду вказаного клопотання прокурор у судовому засіданні цих недоліків також не усунув і не надав слідчому судді належних, достатніх та переконливих доказів на підтвердження реального існування ризику, заявленого ним щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов переконливого висновку, що під час розгляду цього клопотання прокурором не доведено наявності обставин, передбачених пунктами 2 та 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, оскільки наведений стороною обвинувачення передбачений п 1. ч. 1 ст. 177 КПК України ризик сам по собі не свідчить про об`єктивне існування такого ризику без належного обґрунтування та підтвердження його реальності відповідними доказами, тому підстави для застосування до підозрюваного навіть найбільш м`якого запобіжного заходу - відсутні.

Слідчий суддя, беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання та роботи, де характеризується позитивно, має сталі соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вважає за можливе, не обираючи запобіжний захід, відповідно до положень ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора та суду в цьому кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 176-179, 193-196, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженні № 0002744 від 20 вересня 2020 року - відмовити.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора та суду в цьому кримінальному провадженні.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1