Справа № 214/2196/20
Провадження № 1-кс/209/565/20
УХВАЛА

22 вересня 2020 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області заяву про самовідвід судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 у розгляді кримінального провадження (справа № 214/2196/20, провадження 1-кп/173/146/2020) з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням її у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2020 року до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з Дніпровського апеляційного суду для розгляду надійшли матеріали за заявою про самовідвід судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 у розгляді кримінального провадження (справа № 214/2196/20, провадження 1-кп/173/146/2020) з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 191 КК України.

З вказаних матеріалів вбачається, що згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11.08.2020 року, кримінальне провадження (справа № 214/2196/20, провадження 1-кп/173/146/2020) після проведення повторного автоматичного розподілу судової справи передано для розгляду судді ОСОБА_3 .

12 серпня 2020 року суддя ОСОБА_3 заявила про самовідвід у вказаному вище кримінальному провадженні, посилаючись на те, що вона не може брати участь у розгляді даного кримінального провадження, оскільки особисто знайома з обвинуваченою ОСОБА_4 , яка була директором Верхньодніпровської СЗШ № 5 І-ІІІ ступенів, де в той час навчався її син ОСОБА_5 , що дає підстави вважати про можливість існування на теперішній час між ними особистих відносин. Посилаючись на п. 4 ч.1 ст. 75, статті 80, 81 КПК України, вважає, що будь-яке прийняте нею рішення як в процесі розгляду даного кримінального провадження, так і за наслідками його розгляду потенційно ставить під сумнів її об`єктивність та неупередженість у справі, тому вона, суддя ОСОБА_3 , заявляє про самовідвід у кримінальному провадженні, яке надійшло у її провадження з обвинувальним актом .

15 вересня 2020 року на запит судді до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська надійшли матеріали кримінального провадження (справа № 214/2196/20, провадження 1-кп/173/146/2020) з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 191 КК України.

Прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_4 , її захисники, представник потерпілї особи, які повідомлялися про час та місце розгляду заяви про самовідвід судді, в судове засідання не з`явилися.

Вивчивши заяву про самовідвід та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що заява судді ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні 214/2196/20, провадження 1-кп/173/146/2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 191 КК України, не підлягає задоволенню.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя чи присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів в його неупередженості.

Відповідно до ч.1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Заяву про самовідвід суддя ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що вона була знайома з обвинуваченою ОСОБА_4 , яка була директором Верхньодніпровської СЗШ № 5 І-ІІІ ступенів, де в той час навчався її син ОСОБА_5 , що дає підстави вважати про можливість існування на теперішній час між ними особистих відносин.

Проте, у заяві про самовідвід не зазначені конкретні обставини на підтвердження існування на теперішній час між суддею ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 якихось особистих стосунків, не вказано в який період часу син судді ОСОБА_3 навчався у вказаному учбовому закладі та яким чином вона спілкувалася з колишнім директором школи, а зазначено лише "про можливість існування на теперішній час між ними особистих відносин.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, шо відсутні підстави для задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 .
Керуючись статтями 75, 76, 80, 81, 82 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про самовідвід судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні (справа № 214/2196/20, провадження 1-кп/173/146/2020) з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням її у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 191 КК України.

Кримінальне провадження (справа № 214/2196/20, провадження 1-кп/173/146/2020) з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 направити до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області для подальшого розгляду.

Суддя ОСОБА_1 .