Провадження № 1-кп/331/498/2020
Єдиний унікальний номер 335/5504/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року колегія суддів Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ст. 348, ст. 257, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_11 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_10 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_13 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_14 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ст. 348, ст. 257, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_11 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_10 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_13 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_14 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просив продовжити щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обрані раніше запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, а також продовжити терміни дії обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту із встановленими раніше обмеженнями, оскільки ризики, що мали місце на стадії досудового розслідування, наразі не зменшились та не змінились, розгляд справи не завершено.

Обвинувачений ОСОБА_9 від надання будь-яких пояснень відмовився.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_15 у судовому засіданні підтримав клопотання щодо зміни запобіжного заходу, просив врахувати наявність у ОСОБА_9 міцних соціальних зв"язків, родини, із якою він мешкає постійно, а також відсутність наміру ухилятися від суду. Також вважав, що прокурором не було доведено інших ризиків у даному провадженні, зазначивши несправедливим застосування до його підзахисного найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_6 вказали, що прокурором до клопотання не доданого жодного доказу про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, фактично прокурор посилається лише на обвинувальний акт, який направлений до суду. ОСОБА_10 перебуває під вартою з листопада 2019 року тобто тривалий час, на сьогодні досудове розслідування завершено, усі докази зібрані, тому перешкодити слідству вже неможливо. Просили врахувати можливість перебування його на домашньому арешті як і інших обвинувачених, а також врахувати стан його здоров`я, який періодично погіршується в умовах СІЗО, а обвинувачений не отримує належної медичної допомоги. Просили змінити запобіжний захід на більш м"який, пославшись на те, що причетність його до насильницьких дій не доведена, він має постійне місце проживання, де зарекомендував себе із позитивного боку, має численні нагороди у спорті, користується авторитетом оточуючих, тому подальше утримання його під вартою не відповідає практиці ЄСПЛ та порушує його право на особисту свободу.

Обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник ОСОБА_6 , вказали, що згідно обвинувального акту обвинувачений брав участь лише у вчиненні одного епізоду, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має родину та до затримання мав місце роботи, на сьогодні отримав позитивну відповідь щодо майбутнього прийняття на роботу до ТОВ "Українські напої трис" менеджером, позитивно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем служби у Збройних силах України, тому підстав вважати що він може ухилитися від суду немає. Доводи прокурора про спроби тиску на потерпілого нічим не підтверджені, тому просили пом"якшити обраний раніше запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та надати можливість утримувати родину матеріально та працювати.

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник ОСОБА_7 також підтримали позицію інших учасників процесу щодо необґрунтованості клопотання прокурора, за час застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту він не допустив жодного порушення. Просили врахувати, що він страждає на хронічне захворювання (бронхіальну астму) та потребує частого звернення до лікарів, що неможливе через цілодобову заборону залишати житло. Жодного разу не порушив вимоги домашнього арешту. До того ж має родину, яку потрібно утримувати, наміру вчиняти злочини не має, тому просили пом`якшити встановлені раніше обмеження.

Обвинувачений ОСОБА_14 та його захисник ОСОБА_7 пояснили, що клопотання прокурора зводиться лише до загальних фраз та не має жодного обгрунтування та конкретного доказу можливості його зникнути або продовжити злочинну діяльність. За час слідства, перебуваючи на домашньому арешті, він жодного разу не допустив ніяких порушень, здав на зберігання свій закордонний паспорт, він має родину, яка складається із дружини та чотирьох неповнолітніх дітей, тому вважав, що підстав для застосування запобіжного заходу до нього взагалі немає.

Вирішуючи питання щодо запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою для обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд, за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховатися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, що віднесені до тяжких та особливо тяжких злочинів, ймовірно був активним учасником усіх епізодів злочинної діяльності, вчинених організованою групою, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, але не працевлаштований, стабільного джерела доходу не має, що, зважаючи також на кількість інкримінованих ОСОБА_9 правопорушень, свідчить про значну вірогідність ризику продовження злочинної діяльності з метою власного збагачення протиправним шляхом.

Згідно змісту поданого захисником ОСОБА_16 клопотання про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 , захисник наполягає на наявності міцних соціальних зв"язків між обвинуваченим та членами його родини, що може слугувати запорукою належної процесуальної поведінки обвинуваченого. У решті змісту клопотання викладені витяги з рішень ЄСПЛ та норм діючого законодавства України.

Дійсно, наявність цивільної дружини та батьків, із якими він підтримує родинні відносини певною мірою зменшують ризик можливого ухилення від суду, однак, суд бере до уваги, що інкриміновані ОСОБА_9 кримінальні правопорушення були вчиненні спільно із його братом, який на сьогодні перебуває у розшуку, що ставить під сумнів можливість саме членів родини (сестер та цивільної дружини) забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти продовженню останнім злочинної діяльності.

Таким чином, враховуючи усе вищевикладене, враховуючи той факт, що на сьогодні життєві обставини обвинуваченого ОСОБА_9 не змінились, колегія суддів приходить до висновку про те, що на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення можливого покарання за скоєння інкримінованих йому злочинів та продовжити злочинну діяльність. Будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування обвинуваченого на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є беззаперечною підставою для продовження раніше обраного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, що віднесені до тяжких та особливо тяжких злочинів, вчинених організованою групою, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не працевлаштований, стабільного джерела доходу не має, що, зважаючи також на кількість інкримінованих особі правопорушень, та його ймовірну активну участь у їх вчиненні, встановлення під час досудового розслідування фактів застосування ним фізичного насильства до потерпілих, колегія суддів вважає, що ризик продовження злочинної діяльності з метою власного збагачення протиправним шляхом є очевидним. При цьому колегія суддів відкидає посилання захисника на те, що на сьогодні участь ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йому злочинах не доведена, оскільки це питання не є предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні та буде оцінено судом під час винесення остаточного рішення по справі.

Крім того, обвинувачений не одружений, на утриманні дітей не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, та, беручи до уваги відсутність роботи та працевлаштування, а також тяжкість покарання за інкриміновані злочини, колегія суддів приходить до висновку про наявність ризику переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Суд враховує наявність у ОСОБА_10 захворювання, яке потребує медичного лікування, але на сьогодні даних про те, що за станом здоров`я останній не може перебувати в умовах СІЗО або даних про загрозу його життю через загострення хвороби немає, тому підстав для зміни обраного раніше запобіжного заходу на більш м`який лише з цих підстав не вбачається.

Таким чином, наведене переконує суд у недоцільності застосування до ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, термін якого необхідно продовжити ще на два місяці.

Крім того, суд враховує факт застосування заходів безпеки до потерпілих під час досудового розслідування та дані про те, що тиск на них продовжує вчинятися і на сьогодні, тому у даному випадку наявний і ризик можливого перешкодження кримінальному провадженню та здійнення спроб незаконного впливу на потерпілого або свідків з боку усіх обвинувачених.

Тому, оскільки встановлені ризики можливого продовження злочинної діяльності, ухилення від суду та незаконного впливу на потерпілих та свідків є очевидними, суд доходить висновку про доцільність продовження у відношенні обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду даного провадження терміном дії на два місяці.

У відповідності до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, беручи до уваги, що інкриміновані злочині із застосуванням насильства, суд не визначає обвинуваченим розмір застави.

Вирішуючи питання щодо запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту для обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Обвинувачений ОСОБА_12 одружений, дітей на утриманні не має, офіційного місця працевлаштування не має, раніше не судимий. Разом з цим, у відношенні обвинуваченого до відповідного суду направлені два обвинувальні акти за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_13 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не працевлаштований, одружений, дітей на утриманні не має.

Викладені обставини, а також дані біографії обвинувачених, а саме: відсутність стійких соціальних зв`язків (утриманців), офіційного працевлаштування, кількість та тяжкість інкримінованих злочинів дають підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 можуть продовжити вчиняти кримінальні правопорушення. Крім того, доведеним колегія суддів вважає і ризик можливого ухилення від суду, з огляду на невідворотність та тяжкість покарання у разі закінчення судового розгляду обвинувальним вироком.

Також, з урахуванням вище викладених мотивів, колегія суддів вважає доведеним і ризик можливого впливу на потерпілих та свідків, оскільки ці факти вже мали місце під час досудового розслідування.

В той же час, аналізуючи дані біографії обвинуваченого ОСОБА_12 та його ймовірну участь у вчиненні інкримінований йому правопорушень, а також аналізуючи його процесуальну поведінку за час судового розгляду (відсутність фактів порушення обраного раніше запобіжного заходу), намір останнього працевлаштуватися та утримувати родину, колегія суддів приходить до висновку про можливість пом"якшити встановлені раніше обов"язки домашнього арешту та встановити заборону покидати житло у період з 21.00 до 07.00 годин. В іншій частині раніше встановлені обмеження залишити без змін.

Аналогічно, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_13 має хронічні захворювання, які потребують медичного втручання, має намір працевлаштуватися, оскільки отримав позитивну відповідь щодо його прийняття на роботу до ТОВ "Українські напої трис", має постійне місце проживання та родину, колегія суддів приходить до висновку про можливість пом`якшення встановлених раніше обмежень запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме: встановити заборону покидати житло у період з 21.00 до 07.00 годин. В іншій частині раніше встановлені обмеження залишити без змін.

З огляду на наявність встановлених колегією суддів ризиків, які можуть справдитися із великим ступенем вірогідності, колегія суддів вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти настанню встановлених ризиків, тому у відношенні обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_12 необхідно частково пом`якшити, змінивши час дії заборони щодо виходу з місця проживання, а у відношенні обвинуваченого ОСОБА_14 - продовжити ще на два місяці із раніше встановленими обмеженнями.

На підставі викладеного та керуючись статтями 314-316 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Продовжити у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ст.348, ст.257, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст.263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у СІЗО № 10 м.Запоріжжя на два місяці терміном дії до 28 грудня 2020 року включно.
Продовжити у відношенні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч. 5 ст.186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у СІЗО № 10 м. Запоріжжя на два місяці терміном дії до 28 грудня 2020 року включно.
Продовжити у відношенні ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст.289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту на два місяці терміном дії до 28 грудня 2020 року включно та покласти на обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 21.00 до 07.00; 2) з`являтися до суду за першим викликом у призначений час; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками; 5) носити електронний засіб контролю.

Продовжити у відношенні ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст.289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту на два місяці терміном дії до 28 грудня 2020 року включно та покласти на обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 21.00 до 07.00; 2) з`являтися до суду за першим викликом у призначений час; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками; 5) носити електронний засіб контролю.

Продовжити у відношенні ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст.289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту на час судового розгляду на два місяці терміном дії до 28 грудня 2020 року включно із покладеними раніше обмеженнями.

У задоволенні клопотання обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та їх захисників про зміну запобіжного заходу на більш м"який відмовити

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня оголошення ухвали. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3