Справа № 947/2239/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження №0000324 від 31.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1. Згідно поданого клопотання, в провадженні СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000324 від 31.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом можливого заволодіння шахрайським шляхом невстановленими особами правом власності на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

2. В рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.02.2020 року було задоволено клопотання сторони обвинувачення та накладено арешт, в тому числі на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Вказане кримінальне провадження №0000324 від 31.01.2020 року розпочато за зверненням власника майна.

4. Оскільки на сьогоднішній день на сайті оголошень ОЛХ відсутні дані про продаж об`єкту нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , заявник звертається до слідчого судді з даним клопотанням про скасування арешту майна.

5. Від заявника надійшло клопотання про розгляд клопотання про скасування арешту майна за його відсутності.

6. Від прокурора також надійшла заява про розгляд клопотання про скасування арешту майна за його відсутності.

7. Дослідивши дане клопотання та наявні у слідчого судді матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

8. Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

9. Ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
10. Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

11. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

12. Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

13. У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

14. Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

15. Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості

16. Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.02.2020 року було задоволено клопотання сторони обвинувачення та накладено арешт, в тому числі на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Тимірязева, 38/1.

17. Згідно означеного судового рішення вбачається, що правовою підставою для накладення арешту майна стала необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

18. Зокрема, з вказаного судового рішення вбачається, що означений об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ймовірно є об`єктом злочинного посягання, оскільки на сайті оголошень ОЛХ була наявна інформація про продаж вказаного об`єкту нерухомості, при цьому його власники таке оголошення не розповсюджували та його на вказаному сайті не виставляли.

19. Як вбачається з доводів поданого клопотання про скасування арешту майна, на теперішній час означене оголошення на сайті ОЛХ щодо продажу вказаного об`єкту нерухомості відсутнє, в зв`язку з чим, заявник звертається до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

20. Відтак, на думку слідчого судді, викладене свідчить, що дія арешту майна забезпечила досягнення мети застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки унеможливила незаконне відчуження об`єкту нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
21. Між тим, оскільки фактично власник на теперішній час ініціює питання про скасування накладеного ухвалою слідчого судді від 06.02.2020 року арешту майна, слідчий суддя вважає, що в цілях усунення подальшого обмеження гарантованого Конституцією України права власності такої особи, беручи до уваги, що фактично арешт майна накладався в інтересах такої особи, які в рамках такого кримінального провадження були в повній мірі забезпечені, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого клопотання та скасування накладеного арешту майна.
22. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження №0000324 від 31.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України задовольнити.
Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.02.2020 року арешт майна на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1