Справа № 589/5222/16-к
Провадження № 1-кп/591/60/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі колегії суддів: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Зарічному районному суді м. Суми кримінальне провадження № 0001151 про обвинувачення:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, Сумської обл., громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме 28.10.2008 був засуджений Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, 70 КК України до 5-ти років позбавлення волі, звільнений 13.07.2012 по відбуттю строку покарання

за ст.ст. 185 ч.2, 187 ч.2, 289 ч.3, 289 ч.3, 357 ч.3 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_12 обвинувачується у тому, що 04.04.2015, в нічний час, разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою та ОСОБА_13 , якого засуджено 01.07.2016 Кролевецьким районним судом Сумської області за вчинення даного кримінального правопорушення, перебуваючи в приміщенні нічного клубу «Жокей», який розташований за адресою: м. Шостка, вул. Робоча, 10-А, побачили у відвідувача зазначеного закладу - ОСОБА_9 значну суму грошей. Тоді ОСОБА_12 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою та ОСОБА_13 , маючи умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи за попередньою змовою групою осіб, вирішили заволодіти грошовими коштами та майном ОСОБА_9 .

У виконання задуманого ОСОБА_12 та невстановлена в ході досудового- розслідування особа, діючи згідно з досягнутою разом з ОСОБА_13 змовою, в інтересах групи, вийшли з приміщення нічного клубу «Жокей» на вулицю та стали очікувати, коли ОСОБА_13 разом з ОСОБА_9 вийдуть з приміщення закладу для реалізації свого злочинного наміру.

Близько 03:00 години ОСОБА_9 разом з ОСОБА_13 вийшли на вулицю та стали прямувати в сторону літньої площадки нічного клубу «Жокей», де до ОСОБА_9 підійшли ОСОБА_12 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, які відразу та раптово для потерпілого, діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_13 , вчинили напад на ОСОБА_9 шляхом нанесення ударів по обличчю потерпілого, з метою заволодіння його майном. Від зазначений ударів ОСОБА_9 впав на землю, після чого ОСОБА_12 , невстановлена в ході досудового розслідування особа та ОСОБА_13 , обшукавши одяг потерпілого, заволоділи майном ОСОБА_9 , а саме:

- мобільним телефоном марки «iPhone 5S», моделі А1533, вартість якого, згідно висновку експерта № 1034 від 25.05.2015 року, становить 7300 гривень;

- мобільним телефоном марки «Samsung Е-2100», вартість якого, згідно довідки, становить 150 гривень;

- грошовими коштами на загальну суму 5100 гривень;

- чоловічим гаманцем, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє;

- ключами від замків, у кількості 8 штук, вартістю, згідно довідки, 170 гривень.

В результаті злочинних дій ОСОБА_12 , невстановленої в ході досудового розслідування особи та ОСОБА_13 , потерпілому ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась струсом головного мозку; рваної рани нижньої губи; переломом передньої стінки лівого верхньощелепного синусу та забою м`яких тканин голови, які, згідно висновку експерта № 103 від 18.05.2015, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_12 , невстановлена в ході досудового розслідування особа та ОСОБА_13 з місця злочину зникли та викраденим майном розпорядились на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 12720 гривень.

Таким чином ОСОБА_12 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразилися в нападі на потерпілого ОСОБА_9 з метою заволодіння його майном, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчиняла розбій, він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.

Крім цього, 04.04.2015 року близько 03:00 годин, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленою в ході досудового розслідування особою та ОСОБА_13 , при зазначених обставинах, знаходячись поблизу нічного клубу «Жокей», розташованого по вул. Робочій 10-а в м. Шостка, хід час вчинення розбійного нападу на ОСОБА_9 та заволодіння його майном, обшукавши одяг потерпілого та побачивши серед його майна службове посвідчення працівника Служби безпеки України, розуміючи, що це є важливим особистим документом, маючи умисел на незаконне заволодіння важливим особистим документом, незаконно заволоділи службовим посвідченням працівника Служби безпеки України на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким після вчинення кримінального правопорушення розпорядились на власний розсуд.

Тобто ОСОБА_12 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразилися в незаконному заволодінні службовим посвідченням працівника Служби безпеки України на ім`я ОСОБА_9 , він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України.

Крім того, 04.04.2015, близько 03:00 годин, ОСОБА_12 , перебуваючи поблизу нічного клубу «Жокей», який розташований по вул. Робочій б. 10-а в м. Шостка, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленою в ході досудового розслідування особою та ОСОБА_13 , під час вчинення розбійного нападу на ОСОБА_9 та заволодіння його майном, не зупиняючись на досягнутому, маючи умисел на незаконне заволодіння його транспортним засобом, діючи повторно, незаконно заволоділи автомобілем марки «Audi А6», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 та вартість якого, згідно висновку експерта № 202 від 22.06.2015, становить 39249,92 гривень.

Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_12 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою та ОСОБА_13 на викраденому автомобілі з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились викраденим транспортним засобом на власний розсуд, залишивши його на території домоволодіння у знайомого ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 , чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 39249,92 гривень.

Таким чином ОСОБА_12 обвинувачується також у тому, що своїми умисними діями, які виразилися в незаконному заволодінні автомобілем марки «Ауді А6», вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що заподіяло потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 39249,92 гривень, він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 239 КК України.

Також, 04.04.2015 року, близько 04:00 годин, ОСОБА_12 , перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_14 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленою в ході досудового розслідування особою та ОСОБА_13 , з автомобіля марки «Audi А6», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , та яким вони незаконно заволоділи біля нічного клубу «Жокей», маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, діючи повторно, таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме:

- тканинну сумку з протигазом «ЕД-62-К-89 Д429; раз. ЗУ; Я71 Ф83», вартість якого, згідно висновку експерта № 1033 від 22.05.2015, становить 120 гривень;

- розвантажувальний жилет фірми «TRAVERSE», вартість якого, згідно висновку експерта № 1033 від 22.05.2015, становить 1127 гривень;

- бронежилет 4-го класу захисту, вартість якого, згідно висновку експерта № 1033 від 22.05.2015, становить 4600 гривень;

- тканинну маску для обличчя, вартість якої, згідно висновку експерта № 1033 від 22.05.2015, становить 30 гривень;

- дві пари погонів працівника Служби безпеки України, звання «капітан», які для потерпілого матеріальної цінності не представляють;

- дві переносні радіостанції марки « Voxtel», вартість яких, згідно довідки, становить 1500 гривень;

- комплект верхнього камуфляжного форменого одягу, вартість якого, згідно довідки, становить 800 гривень;

- брючну кобуру із шкірозамінника для пістолета, вартість якої, згідно висновку експерта № 1033 від 22.05.2015, становить 65 гривень;

- тканинну оперативну кобуру для пістолета, вартість якої, згідно висновку експерта № 1033 від 22.05.2015, становить 70 гривень;

- пістолет марки «ПМР», з серією НОМЕР_2 , травматичної дії, вартість якого, згідно висновку експерта № 1033 від 22.05.2015, становить 13983 гривні.

З метою завершення реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, розуміючи, що майно належить іншим особам, ОСОБА_12 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою та ОСОБА_13 склали викрадене ними майно в полімерну господарську сумку, після чого з місця вчиненого кримінального правопорушення зникли та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинили матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 22295 гривень.

Тобто ОСОБА_12 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразилися в таємному із корисливих мотивів викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 22295 гривень, він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того ОСОБА_12 обвинувачується у тому, що 15.02.2016 року, близько 02:00 годин, перебуваючи між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, користуючись нагодою, що його ніхто не бачить, незаконно заволодів автомобілем «Toyota Land Cruier Prado 150» № кузова НОМЕР_3 , № двигуна НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , вартістю згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 151 від 25.05.2016 року - 1375372, 12 грн., який належить ОСОБА_10 , спричинивши тим самим потерпілій велику матеріальну шкоду, після цього, з місця вчинення кримінального правопорушення зник на вказаному автомобілі та розпорядився ним на власний розсуд, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 289 КК України.

Свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень при зазначених обставинах ОСОБА_12 в судовому засіданні не визнав повністю та пояснив, що до їх вчинення не має жодного відношення. Пояснив, що дійсно в ніч, коли було вчинено напад відносно ОСОБА_9 , знаходився в кафе «Жокей», про вчинення злочину дізнався від інших осіб. Пояснив також, що не користувався ніколи номером мобільного телефону № НОМЕР_6 а свідок ОСОБА_15 його обмовляє, до продажу автомобіля Toyota Land Cruier Prado 150 він не має ніякого відношення.

Дослідивши докази у кримінальному провадженні суд вважає необхідним визнати невинуватим ОСОБА_12 у пред`явленому обвинуваченні за всіма інкримінованими кримінальними правопорушеннями та виправдати в зв`язку з недоведеністю того, що він вчинив ці кримінальні правопорушення.

Так, в судовому засіданні дійсно встановлено, що 04.04.2015, в нічний час, ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою разом з іншими особами, перебуваючи біля приміщення нічного клубу «Жокей», який розташований за адресою: м. Шостка, вул. Робоча, 10-А, вчинили напад на потерпілого ОСОБА_9 шляхом нанесення ударів по обличчю останньому, в результаті чого заволоділи майном останнього, зокрема службовим посвідченням працівника Служби безпеки України та спричинили тілесні ушкодження згідно обвинувачення. Після цього ОСОБА_13 та інші особи незаконно заволоділи автомобілем марки «Audi А6», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 та вартість якого, згідно висновку експерта становить 39249,92 гривень, на викраденому автомобілі з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились викраденим транспортним засобом на власний розсуд, залишивши його на території домоволодіння у знайомого ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 . Також, 04.04.2015 року, близько 04:00 годин, ОСОБА_13 та інші особи, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_14 , з автомобіля марки «Audi А6», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , таємно, з корисливих мотивів викрали чуже майно, зазначене в обвинуваченні, яке належить ОСОБА_9 , склали викрадене ними майно в полімерну господарську сумку, після чого з місця вчиненого кримінального правопорушення зникли та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинили матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 22295 гривень.

Вказані обставини сумнівів не викликають, підтверджуються вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 01.07.2016 за наслідками розгляду кримінального провадження № 0000565, яким було засуджено ОСОБА_13 за ст.ст. 185 ч.2, 187 ч.2, 289 ч.3, 357 ч.3 КК України (т.3 а.п.95-101, т.5 а.п.58-63) та виділеними матеріалами досудового розслідування з кримінального провадження № 0000565 (т.3 а.п.5-68), зокрема протоколами огляду місця події, висновками експерта, протоколами огляду предметів та матеріалами тимчасового доступу.

В той же час зазначений вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 01.07.2016 не містить відомостей про те, що кримінальні правопорушення були скоєні ОСОБА_12 , таких відомостей також не містять зазначені вище виділені матеріали досудового розслідування.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що дійсно в ніч з 03.04.2015 на 04.04.2015 знаходився в м. Шостка в кафе «Жокей», відпочивав з друзями та вживав алкогольні напої. Потім познайомився з іншими особами, один з яких як пізніше з`ясувалося був ОСОБА_13 , з останнім також була і інша особа в чорному пальто, однак він її впізнати не може. В барі було близько 20-30 осіб. В період часу з 02:00 до 03:00 год. він вийшов з кафе та пішов в сторону свого автомобіля. Йшов сам та йому хтось почав наносити йому удари, хто саме не бачив і він втратив свідомість, коли прийшов до тями виявив відсутність речей. Скільки осіб його било сказати не може. Перед тим як йому почали наносити удари його позвав ОСОБА_13 , який знаходився на відстані близько 2 метрів від нього, він повернувся і в цей момент йому був нанесений удар. Не може сказати, чи наносила йому удари особа, яка була в чорному пальто та де вона в цей час знаходилась. Він не може сказати, чи наносив йому удари обвинувачений та взагалі його не пам`ятає. З ним проводилося впізнання, перед впізнанням він слідчому риси обличчя не описував, зразу казав, що не пам`ятає обличчя, тільки статуру і силует, під час впізнання слідчий йому вказав на фото і спитав чи впізнає він когось, на що він відповів, що не знає, але одна особа схожа. Підтвердив факти викрадення у нього автомобіля та майна.

В основу обвинувачення покладено зокрема протокол пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_9 (т.2 а.п.157), з якого вбачається, що ОСОБА_9 за загальними рисами обличчя та будовою голови за фотокартками впізнав ОСОБА_16 як особу, з якою у неї виникли «непорозуміння» в кафе «Жокей» та яка з ним та ОСОБА_17 відходили в сторону його автомобіля, де йому були спричинені тілесні ушкодження.

Дослідивши зазначений протокол впізнання особи суд вважає необхідним визнати недопустимим фактичні дані, що містяться в зазначеному протоколі впізнання з наступних підстав.

Так, згідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 та пунктом 3 ч.2 ст. 87 КПК України передбачено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини та суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини зокрема порушення права особи на захист.

Відповідно до ч. 3 ст. 228 КПК України перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, але може впізнавати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, що повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.

В той же час всупереч вимогам ч.1 ст. 228 та ч. 1 ст. 231 КПК України в зазначеному протоколі впізнання потерпілий зазначив, що зможе впізнати особу, однак взагалі не зазначає за якими прикметами, в подальшому після пред`явлення йому фотокарток потерпілий зазначає, що впізнав особу за загальними рисами обличчя та будовою голови, не зазначаючи при цьому конкретних прикмет.

Крім того ч. 1 ст. 23 КПК України встановлено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Положеннями ст. 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Разом з тим в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 не підтвердив той факт, що він розпивав алкогольні напої разом з ОСОБА_12 в кафе та що останній здійснив на нього напад, також потерпілий заперечив, що міг впізнати ОСОБА_12 за рисами обличчя, про що він повідомляв слідчого. Такі покази потерпілого прямо суперечать відомостям, що містяться в протоколі впізнання.

Такі порушення вимог КПК України при проведенні впізнання істотно порушують право на захист ОСОБА_12 .

Враховуючи викладене відповідно до вимог ч. 4 ст. 95 КПК України суд вважає необхідним взяти до уваги покази потерпілого ОСОБА_9 , надані в судовому засіданні, протокол пред`явлення особи для впізнання за його участю не приймати як доказ та не враховувати під час постановлення рішення.

Аналогічні правові позиції щодо недопустимості протоколів пред`явлення для впізнання були висловлені в Постановах Верховного Суду від 07.08.2019 (справа № 607/14707/17, провадження № 51-2604 км 19), від 18.12.2019 (справа № 761/2021/16-к, провадження № 51-3904км19) та від 05.03.2020 (справа № 666/5448/15-к, провадження № 51-5934 км 19).

Свідок ОСОБА_18 підтвердив, що відпочивав в кафе «Жокей » разом з ОСОБА_9 , однак близько 23:00 год. залишив заклад.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що працювала в кафе «Жокей», бачила як обвинувачений в кафе пив алкогольні напої разом з ОСОБА_9 , в цей вечір останнього побили, однак вона не була свідком побиття та не бачила як потерпілий виходив з приміщення кафе.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_20 (т.3 а.п. 69) вбачається, що ОСОБА_20 за загальними рисами обличчя за фотокартками впізнала ОСОБА_16 як особу на прізвисько « ОСОБА_21 », з якою 04.04.2015 знаходився ОСОБА_13 в кафе «Жокей» та який вживав алкогольні напої разом з ОСОБА_9 .

З наданих стороною обвинувачення записів камер спостереження магазину «АТБ» (т.3 а.п.83-93, 133) та кафе «Жокей» (т.3 а.п. 159) вбачається, що на зазначених записах відсутні дані про обставини нападу на потерпілого ОСОБА_9 чи заволодіння його майном. Відеозапис з камер відеоспостереження в магазині "АТБ" на вулиці Робочій в м.Шостка свідчить про те, що автомобіль, зовні схожий на той, яким незаконно заволодів ОСОБА_13 разом з іншими особами, від`їхав від клубу "Жокей" близько 3-ї години ночі (2:42) в сторону вулиці Привокзальної. Також відеозапис свідчить про те, що 04.04.2015 зранку три особи, серед яких була особа, схожа на обвинуваченого ОСОБА_12 , заходили до магазину.

Фактичні дані, що містяться в показах обвинуваченого ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_19 , протоколі пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_20 та записах камер з кафе «Жокей» свідчать про те, що дійсно ОСОБА_12 одночасно з потерпілим перебував в кафе «Жокей», однак не містять ніяких відомостей про те, що ОСОБА_12 здійснював напад на потерпілого чи незаконно заволодівав його транспортним засобом.

Сам факт перебування в кафе ОСОБА_12 не свідчить про те, що це обов`язково він здійснив напад на потерпілого, з показів потерпілого ОСОБА_9 вбачається, що в кафе знаходилося близько 20-30 осіб, крім того напад був здійснений поза приміщенням кафе та його могла здійснити особа, яка і не перебувала в кафе.

В ході огляду в якості місця події господарства в смт. Вороніж виявлено автомобіль марки "Ауді А6"(універсал, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ), ключ до вказаного автомобіля, що підтверджується відповідним протоколом від 04.04.2015р. (т.3, а.с.27-32).

Свідок ОСОБА_14 підтвердив, що дійсно ОСОБА_13 разом з двома іншими особами зранку залишали в нього автомобіль сріблястого кольору, а пізніше цей автомобіль виявили працівники полії. Серед двох осіб, які були разом з ОСОБА_13 точно не було обвинуваченого ОСОБА_12 , він бачив цих осіб з близької відстані.

Покази свідка ОСОБА_14 спростовують твердження обвинувачення про те, що ОСОБА_12 разом з іншими особами залишили викрадений автомобіль на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки свідок заперечив присутність при цьому обвинуваченого.

З протоколу огляду в якості місця події місцевості поблизу берегової лінії водоймища- русло річки Осота в смт Вороніж Шосткинського району від 04.04.2015р. вбачається, що виявлено два мобільні телефони: марки "Айфон 5S"АІ533, з ІМЕІ-кодом НОМЕР_7 та "Самсунг Е 2100" з ІМЕІ-кодом НОМЕР_8 з сім-картами "Київстар", а також зв`язку ключів в кількості 8 штук, з ключем-магнітом "Візит"та службовою печаткою (т.3, а.с.39-40).

В ході огляду в якості місця події ділянки місцевості біля магазину "Ням-Ням" по провулку Короленка,2 в м. Шостка виявлено господарську сумку з полімерного матеріалу з візерунком "клітка", з застібкою "блискавка", в якій знаходились наступні речі: тканинна сумка з протигазом, розвантажувальний жилет, бронежилет, тканинна маска для обличчя, три номерні знаки до автомобіля, чотири погони звання "капітан", дві переносні радіостанції, комплект верхнього форменного одягу, дві кобури, металевий предмет, схожий на пістолет Макарова , що підтверджується протоколом проведення даної слідчої дії від 04.04.2015р. (т.3, а.с.42-45).

Стороною обвинувачення не було надано ніяких доказів того, що на виявлених речах, які були викрадені у ОСОБА_9 , були знайдені біологічні сліди чи сліди пальців рук обвинуваченого ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні підтвердив, що бачив обвинуваченого раніше неодноразово, останній має прізвисько « ОСОБА_21 », в 2015 році, дня не пам`ятає, вранці як водій таксі він підвозив обвинуваченого та ще 2-х осіб зі станції Терещанська смт. Вороніж до м. Шостка, по дорозі ці особи зупинялися коло ставка, потім заїжджали в магазин «АТБ».

Відповідно протоколу огляду мобільного телефону, вилученого у ОСОБА_13 під час затримання (т.3 а.п.59-63), за абонентом «Лис» заначено номер телефону НОМЕР_9 .

З матеріалів тимчасових доступів до інформації, що міститься у операторів мобільного зв`язку, а також з аналізів зазначених відомостей (т.3 а.п. 72-88) вбачається, що абонент з номером НОМЕР_9 ( ОСОБА_12 ) в період часу з 03:56год. до 4:12год. знаходився в смт. Вороніж Шосткинського району, в цей час відбувалося з`єднання з абонентом № НОМЕР_10 , в подальшому з`єднання абонента фіксуються в м. Шостка.

Зазначені вище матеріали запису камер спостереження магазину «АТБ», матеріали тимчасових доступів до інформації, що міститься у операторів мобільного зв`язку та покази свідка ОСОБА_22 в сукупності свідчать про те, що дійсно ОСОБА_12 04.04.2015, близько 04:00 год., на автомобілі таксі разом з двома іншими особами їхав з смт. Вороніж Шосткинського району до м. Шостка.

Фактично обвинувачення грунтується на припущенні, що ОСОБА_12 повертався зранку з смт. Вороніж до м. Шостка приблизно через 1 годину після вчинення кримінальних правопорушень відносно ОСОБА_9 зі співучасниками, а саме після залишення викраденого автомобіля у ОСОБА_14 , спілкувався в кафе з потерпілим перед цим, а тому він скоїв інкриміновані кримінальні правопорушення. В той же час ті обставини, що ОСОБА_12 міг повертатись вранці з смт. Вороніж з особами, які вчинили кримінальні правопорушення відносно ОСОБА_9 , не свідчать про те, що ОСОБА_12 також вчиняв ці кримінальні правопорушення, зокрема він міг приєднатися до цих осіб і після вчинення кримінальних правопорушень, що узгоджується з показами свідка ОСОБА_14 , який пояснював, що ОСОБА_12 не було серед осіб, які залишали у нього транспортний засіб.

Крім того в судовому засіданні встановлено, що 15.02.2016 року, близько 02:00 годин, з території між будинками № 30 та № 32 по вул. Свободи в м. Шостка, Сумської області, був викрадений автомобіль «Toyota Land Cruier Prado 150» № кузова НОМЕР_3 , № двигуна НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , вартістю згідно висновку автотоварознавчої експертизи 1375372,12 грн., який належить потерпілій ОСОБА_10 .

Вказані обставини підтвердили потерпіла ОСОБА_10 , свідки ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , однак ні потерпіла ні зазначені свідки не були очевидцями незаконного заволодіння транспортним засобом, а також не підтвердили причетність ОСОБА_12 до вчинення злочину.

Також факт викрадення автомобіля підтверджується відеозаписами з камер спостереження (т.1 а.п. 206-213) та протоколом їх огляду, однак ідентифікувати особу, яка здійснила викрадення, в зв`язку з віддаленістю та темною порою доби неможливо.

Вартість автомобіля підтверджується висновком автотоварознавчої експертизи (т.1 а.п.229-232).

З наданих стороною обвинувачення письмових доказів (т.1 а.п.171-180, 184-188) та пояснень свідків вбачається, що станом на момент викрадення власником автомобіля «Toyota Land Cruier Prado 150» № кузова НОМЕР_3 , № двигуна НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 була потерпіла ОСОБА_10 , після викрадення автомобіль був перереєстрований на іншу особу, що підтверджується зокрема матеріалами тимчасового доступу (т.1 а.п.233-242, 245, т.2 а.п.1-7) та висновком експерта (т.3 а.п.145-149).

З протоколу пред`явлення для впізнання за участю свідка ОСОБА_15 (т.1 а.п.155), протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_15 (т.1 а.п.156-159, т.5 а.п.55-57) та пояснень свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні вбачається, що останній був свідком того як в м. Шостка в лютому 2016 року його знайомий ОСОБА_29 придбавав автомобіль Toyota Land Cruier Prado у групи осіб, серед яких був і обвинувачений. Тих, хто продавали автомобіль, було близько 5-6 чоловік. Однак як пояснив свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні, повністю при розмові не був присутнім, документи на автомобіль не бачив, ціну при ньому не обговорювали, зазначені особи казали, що з документами на автомобіль все гаразд. Обвинувачений пояснював, що цей автомобіль був виграний в карти. Пізніше ОСОБА_29 йому казав, що цей автомобіль виявся проблемним та перебував в угоні.

З протоколу пред`явлення для впізнання за участю свідка ОСОБА_15 (т.3 а.п.137-138) вбачається, що свідок впізнав ОСОБА_30 як особу, яка була разом з ОСОБА_12 коли ОСОБА_29 приїжджав дивитися автомобіль Toyota Land Cruier Prado.

Фактичні дані, що містяться в зазначених протоколах та поясненнях свідка не містять відомостей про те, що саме ОСОБА_12 незаконно заволодів цим транспортним засобом та можуть лише свідчити про можливу причетність ОСОБА_12 до продажу транспортного засобу.

В обгрунтування того, що ОСОБА_12 користувався номером мобільного телефону НОМЕР_6 , сторона обвинувачення посилається на рапорт оперативного працівника (т.1 а.п. 214), в той же час суд згідно ст. 86 КПК України вважає необхідним визнати недопустимими доказами фактичні дані, що містяться в зазначеному рапорті, оскільки такий рапорт не є процесуальним джерелом доказів, передбаченим ст. 84 КПК України.

З протоколу огляду мобільного телефону свідка ОСОБА_15 (т.3 а.п. 134-136) вбачається, що в мобільному телефоні не було виявлено абонента № НОМЕР_6 .

На думку суду стороною обвинувачення беззаперечно не доведено, що ОСОБА_12 є власником номеру мобільного телефону НОМЕР_6 .

З матеріалів тимчасових доступів до інформації, що міститься у операторів мобільного зв`язку, а також з аналізів зазначених відомостей (т.1 а.п.197-205, 215-225, т.2 а.п.9-24, т.5 а.п.64-85) вбачається, що абонент № міг фіксуватись 15.02.2016 року з 01:55 год. по 02:42 год. в зоні дії базової станції за адресою м. Шостка, вул. Свободи (К.Маркса), 38, яка обслуговує місце вчинення кримінального правопорушення між буд. АДРЕСА_5 (т.1 а.п. 215). Також з зазначених матеріалів (т.1 а.п.219-221) вбачається, що абонент № фіксувався в зоні дії базової станції за адресою м. Шостка, вул. Свободи (К.Маркса), 38 майже весь час за період з 14.02.2016 по 11.03.2016, а тому існують підстави вважати, що перебування власника абоненту № НОМЕР_6 в зоні дії базової станції за адресою м. Шостка, вул. Свободи (К.Маркса), 38 є звичним та не обов`язково пов`язане з заволодінням транспортним засобом.

Крім того згідно обвинувачення автомобіль було викрадено близько 02:00 год., однак абонент № фіксувався в зоні дії базової станції за адресою м. Шостка, вул. Свободи (К.Маркса), 38 ще не менш ніж 42 хв. після цього, в зв`язку з чим виникають обгрунтовані сумніви щодо того, чи перебував абонент № НОМЕР_6 в автомобілі під час його викрадення, так як тривалий час після викрадення автомобіля зона дії базової станції не змінювалася.

Обвинувачення за фактом викрадення автомобіля «Toyota Land Cruier Prado 150» грунтується на припущенні, що раз ОСОБА_12 користується номером мобільного телефону № НОМЕР_6 , зазначений абонент фіксувався в зоні дії базової станції, яка обслуговує місце вчинення кримінального правопорушення, та раз він був присутній під час продажу автомобіля, то відповідно і він незаконно заволодів транспортним засобом.

Будь-яких інших доказів вини ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, стороною обвинувачення не надано.

Відповідно до вимог ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

У п. 150 справи «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року Європейський Суд зазначає, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Відповідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Суд оцінює надані сторонами докази відповідно до ст. 94 цього Кодексу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Додержуючись закріпленої в ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини та в ст. 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, всі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого суд тлумачить на його користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Як вбачається з досліджених доказів жоден потерпілий чи свідок в судовому засіданні не підтвердив причетність ОСОБА_12 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, відповідні письмові докази також відсутні, фактично обвинувачення грунтується на припущенні.

Проаналізувавши докази у справі суд дійшов висновку про відсутність достатніх, належних і допустимих доказів, зібраних у порядку, передбаченому КПК, щодо причетності ОСОБА_12 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а тому останній підлягає виправданню.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 в зв`язку з виправданням ОСОБА_12 на підставі ч.3 ст. 129 КПК України підлягає залишенню без розгляду.

Крім того згідно ухвали слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02.04.2020 року накладено арешт на автомобіль «Toyota Land Cruier Prado 150» № кузова НОМЕР_3 , № двигуна НОМЕР_4 , ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, місцем зберігання автомобіля визначено територію Шосткинського відділу поліції ГУНП в Сумській обл. (т.1 а.п.193-194).

Суд вважає необхідним на підставі ч.4 ст. 174 КПК України в зв`язку з виправданням обвинуваченого скасувати накладений у кримінальному провадженні арешт.

Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити відповідно вимог ст. 100 КПК України та з врахуванням вимог ст. 388 ЦК України.

З метою захисту прав власника автомобіля ОСОБА_10 , враховуючи що остання вже близько 4-х років позбавлена можливості користуватися власним транспортним засобом, з метою збереження зазначеного майна суд вважає необхідним змінити місце зберігання автомобіля «Toyota Land Cruier Prado 150», ключів до нього, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та передати їх на зберігання потерпілій ОСОБА_10 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373 ч.1 п.2, 374 КПК України,

у х в а л и в:

Визнати невинуватим ОСОБА_12 у пред`явленому обвинуваченні та виправдати в зв`язку з недоведеністю того, що кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 185 ч.2, 187 ч.2, 289 ч.3, 289 ч.3 та 357 ч.3 КК України були вчинені обвинуваченим ОСОБА_12 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 залишити без розгляду.

Скасувати арешт майна, а саме автомобіля «Toyota Land Cruier Prado 150» № кузова НОМЕР_3 , № двигуна НОМЕР_4 , ключів до нього та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, накладеного згідно ухвали слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02.04.2020 у кримінальному провадженні № 0000380.

Змінити місце зберігання речових доказів, а саме автомобіля «Toyota Land Cruier Prado 150», ключів до нього, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та передати їх на зберігання власнику - потерпілій ОСОБА_10 , а після набрання вироком законної сили залишити в розпорядженні власника ОСОБА_10 .

На вирок суду може бути подана апеляція протягом 30 діб з моменту його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_31

ОСОБА_3