Справа № 173/1404/20
Провадження № 1-кп/209/478/20
12 листопада 2020 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Придніпровка, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освітою базова загальна середня, працює ПЧ-10 АТ «Укрзалізниця» м. Верхівцеве, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав у повному обсязі та підтвердив те, що він 10.07.2020 року близько 01.00 години, після відвідування кафе, посварився зі своєю дівчиною, і знаходячись біля буд. № 6А по вул. Красній, в м. Верхівцеве, Дніпропетровської області, він побачив банкомат «Ощадбанку», підняв фрагмент цеглини, яка знаходилась поруч на землі та декілька разів кинув її банкомат в наслідок чого пошкодив захисне скло банкомату «Ощадбанку», а потім підійшов ближче та за допомогою фізичної сили рук пошкодив металеве кріплення банкомату до стіни, та відірвав клавіатуру функціональну з вказаного банкомату. Зазначив, що насамперед не мав умислу на пошкодження майна, а керувався суто емоціями, був розлючений сваркою, що сталася перед цим. Просив суд суворо його не карати, шкодує про вчинене, розкаюється. Завдана ним матеріальна шкода відшкодована у повному обсязі.
Право на захист в ході досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснювалось, однак від допомоги захисника (адвоката) від відмовився, оскільки може захищати себе самостійно.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю, а також те, що ним не оспорюються фактичні обставини справи, вказані в обвинувальному акті, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на вивченні інших доказів по справі, - у суду немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, обвинувачений ОСОБА_4 розуміє неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора, що не заперечували проти розгляду справи відповідно до ст. 349 КПК України, у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним, і суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого і дослідженням даних, що характеризують його особу.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії, в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує за ч.1 ст.296 КК України, як грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство).
Згідно висновку досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_4 фахівцем Верхньодніпровського МРВ враховуючи середній рівень ймовірністі вчинення повторного правопорушення, виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити середню небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб), тому виправлення особи можливе без позбавлення або обмеження волі. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень, проведення індивідуально-виховної роботи із обвинуваченим спільно з правоохоронними органами.
Щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, суд відносить до обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує класифікацію вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, беручи до уваги обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, данні про особу обвинуваченого, який офіційно працює, не судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, за місцем мешкання характеризується задовільно, особисте відношення обвинуваченого до скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень можливе без відбування призначеного судом покарання у межах санкції частини 1 статті 296 КК України у вигляді обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що буде відповідати принципам справедливості, достатності і співрозмірності призначення покарання.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлено.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі на залучення експерта відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1