Справа № 735/982/20р.
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2020 рокусмт. Короп

Коропський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000140 від 04.06.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Рижки, Коропського району, Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого, в АДРЕСА_2 , освіта вища, одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2020 року, близько 08 години, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки ГАЗ 3302-418, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху України, згідно з яким дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, п.2.3 б) Правил дорожнього руху України, де вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, п. 10.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та п. 10.9 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, а для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб, здійснюючи рух заднім ходом біля домоволодіння АДРЕСА_3 , скоїв наїзд на ОСОБА_5 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи №178 від 14.07.2020 року, отримала тілесне ушкодження у вигляді просторої забійно-рваної рани правої нижньої кінцівки, яке, за ступенем тяжкості, як таке, що в своєму клінічному перебігу привело до розвитку загрозливого для життя явища у вигляді травматичного шоку тяжкого ступеня з гострою крововтратою, відноситься до ушкоджень, небезпечних для життя, і за цією ознакою кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження. Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 1.5, п.2.3 б), п.10.1 та п.10.9 Правил дорожнього руху України стало причиною та умовою виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, та щиро розкаявся. Повністю підтвердив правильність висвітлення обставин інкримінованого кримінального правопорушення в обвинувальному акті. Показав, що є приватним підприємцем і займається прийомом і транспортуванням молока. 04.06.2020 року вранці приймав молоко у с. Оболоння. Молоко здавала і потерпіла. У дзеркало побачив, що вона відійшла від машини. Коли здійснював маневр розвороту, почув крик і зупинився. Виявив, що здійснив наїзд на потерпілу.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд вважає за доцільне не досліджувати доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. Учасникам судового розгляду роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями, що виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч. 2 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, його ставлення до цього, фактичні обставини справи, особу винного, обставини які пом`якшують покарання: відсутність судимості, щире каяття, добровільне відшкодування шкоди, відсутність претензій з боку потерпілої, відсутність обставин, які обтяжують покарання, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про можливість призначення мінімального покарання із застосуванням ст. 75 КК України та не призначення додаткового покарання.

Цивільний позов по праві не заявлений судові витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження слід скасувати.

Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- не виїздити за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Арешт, накладений ухвалою Коропського районного суду Чернігівської області від 09 червня 2020 року на автомобіль марки ГАЗ 3302-418, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки ГАЗ 3302-418, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 скасувати.

Речові докази: автомобіль марки ГАЗ 3302-418, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , поміщено на зберігання на штраф майданчик Коропського ВП ВВП ГУНП в Чернігівській області та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки ГАЗ 3302-418, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке приєднано до матеріалів кримінального провадження повернути законному володільцю.

Вирок набирає законної сили через 30 днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області, через Коропський районний суд Чернігівської області, з урахуванням положень ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1