Справа № 352/2121/18
Провадження № 1-кп/352/45/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000463 від 26.09.2018 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, неофіційно працюючого різноробочим по найму, одруженого, утриманця однієї малолітньої дитини, українця, громадянина України, депутатом будь-якої ради не обирався, раніше не судимого, якому пам`ятка про його права та обов`язки вручено, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 185 ч. 1, 304 ч. 2 КК України, -

в с т а н о в и в :

підсудний ОСОБА_5 , вчинив таємне викрадення чужого майна. Крім того, підсудний ОСОБА_5 , будучи батьком, втягнув свого малолітнього сина ОСОБА_8 у протиправну діяльність.

Вказані кримінальні правопорушення підсудний вчинив при наступних обставинах:

26.09.2018 року приблизно о 10 год. 50 хв., ОСОБА_5 на автомобілі марки «Opel» мод. «Astra», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням його батька ОСОБА_9 , в салоні якого також перебувала дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_10 із їхнім малолітнім сином ОСОБА_8 , приїхали на територію автозаправного комплексу «VT Petrolium», що розташована за адресою: вул. Галицька, 91а м. Тисмениця та належить ТОВ «ЕнергоТрейдІнвест» для заправки автомобіля пальним.

Після зупинки автомобіля марки «Opel» мод. «Astra», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 біля колонки подачі пального, ОСОБА_5 спільно із малолітнім сином ОСОБА_8 вийшли з салону автомобіля та пішли до прилеглої сторони території автозаправного комплексу, де на той час був припаркований автомобіль марки «Opel» мод. «Vectra 1.6», н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 .

Перебуваючи біля автомобіля марки «Opel» мод. «Vectra 1.6», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , ОСОБА_5 через незатемнене вікно побачив на передньому пасажирському сидінні автомобіля чоловічу шкіряну барсетку та в цей момент у останнього виник раптовий умисел на вчинення крадіжки виявленої барсетки, із залученням у протиправну діяльність свого малолітнього сина.

Так, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій неправомірний умисел на незаконне збагачення, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, переконавшись в тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, знаючи і усвідомлюючи, що його син ОСОБА_8 є малолітнім, посягаючи на його нормальний моральний розвиток, умисно, психічно вплинув на нього шляхом обману, видаючи чужу річ за свою, схилив останнього до вчинення крадіжки.

В подальшому, ОСОБА_8 не усвідомлюючи суспільно-небезпечних наслідків своїх дій внаслідок своїх вікових особливостей, відчинив водійські двері і проникнувши в салон автомобіля марки «Opel» мод. «Vectra 1.6», н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 виявив чоловічу шкіряну барсетку марки «Zhen Niuw» в якій потерпілий ОСОБА_7 зберігав свої особисті документи та грошові кошти.

Продовжуючи своє суспільно-небезпечне діяння малолітній ОСОБА_8 виконуючи прохання свого батька ОСОБА_9 , підійшов до передньої правої пасажирської дверки автомобіля марки «Opel» мод. «Vectra 1.6», д.н.з. НОМЕР_2 , яку відчинив, після чого вчинив крадіжку чоловічої шкіряної барсетки марки «Zhen Niuw», вартістю 550 грн., яка належить потерпілому ОСОБА_7 , в якій знаходився шкіряний гаманець портмоне марки «Bretton», вартістю 350 грн., із грошима в сумі 223(двісті двадцять три) грн. 65 коп. та особисті документи, а саме:

- водійське посвідчення на моє ім`я НОМЕР_4 вид. 02.12.2010 Калуським ВРЕР при УДАІ в Івано-Франківській області;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 на автомобіль марки «Opel» мод. «Vectra 1.6», д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 ;

- посвідчення офіцера Збройних сил України НОМЕР_6 ;

- дві банківські картки ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_7 , та № НОМЕР_8 ;

- картка проходження технічного огляду транспортного засобу автомобіль марки «Opel» мод. «Vectra 1.6», д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 (видана на території Польщі);

- картка до страхового полісу PZU, (видана на території Польщі);

Реалізуючи виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_5 викрадену барсетку марки «Zhen Niuw», вартістю 550 грн., яка належить потерпілому ОСОБА_7 , в якій знаходився шкіряний гаманець портмоне марки «Bretton», вартістю 350 грн., із грошима в сумі 223(двісті двадцять три) грн. 65 коп. та особисті документи, забрав у малолітнього сина ОСОБА_8 , та повішав собі на плече, після чого спільно із малолітнім сином ОСОБА_8 та з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення скрився, спричинивши у такий спосіб потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 1123 грн.

Викрадене майно - барсетку марки «Zhen Niuw», вартістю 550 грн., яка належить потерпілому ОСОБА_7 , в якій знаходився шкіряний гаманець портмоне марки «Bretton», вартістю 350 грн., із грошима в сумі 223(двісті двадцять три) грн. 65 коп. та особисті документи ОСОБА_5 в подальшому переніс до місця постійного проживання дружини ОСОБА_10 в с. Лазарівка, Монастириського району, Тернопільської області, де в подальшому зберігав до моменту вилучення працівниками поліції.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись перед потерпілим дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини скоєних ним кримінальних правопорушень вищенаведених у вироку. Підсудний просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що неправомірне діяння скоїв внаслідок надзвичайно скрутного матеріального становища, заподіяні потерпілому матеріальні збитки відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку.

Потерпілий ОСОБА_7 подав до суду письмову заяву в якій ствердив, що йому дійсно повністю відшкодовано спричинену обвинуваченим шкоду в добровільному порядку, жодних претензій до останього немає. Просить суд кримінальне провадження відносно обвинуваченого розглядати за його відсутності та не призначати йому суворе покарання.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна. Крім того, підсудний ОСОБА_5 , будучи батьком, втягнув свого малолітнього сина ОСОБА_8 у протиправну діяльність.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішеньта застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

При цьому суд обгрунтовано посилається на практику Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд при призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових проступків та злочинів, як і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини судом не встановлено.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, заподіяні неправомірними діями збитки відшкодував потерпілому в повному обсязі в добровільному порядку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд приймає до уваги думку потерпілого щодо міри покарання, яке слід призначити підсудному, а також враховує і те, що підсудний являється єдиним працездатним утриманцем малолітньої дитини, працюючи займається суспільно-корисною працею, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, негативно ставиться до скоєного, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку в ОНД та ОПНЛ не перебуває, зі слів має незадовільний стан здоров`я.

З врахуванням всіх вищеперелічених обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначаючи основне покарання у вигляді позбавлення волі, суд застосовує щодо підсудного норми ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Крім того, на переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідає також принципу співрозмірності конкретного неправомірного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

Питання про речові докази по даному кримінальному провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався, як і підстави для його обрання останньому на даній стадії процесу суд не вбачає.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 342 - 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 185 ч. 1, 304 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання :

-за ст. 185 ч. 1 КК України, у виді двохсот годин громадських робіт;

-за ст. 304 ч. 2 КК України, у виді чотирьох років позбавлення волі.

Згідно ст. 70 КК України, остаточно визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався, як і підстави для його обрання останньому до вступу вироку в законну силу відсутні.

Речові докази по даному кримінальному провадженню : чоловічу шкіряну барсетку марки «Zhen Niuw», шкіряний гаманець портмоне марки «Bretton», грошова готівка в сумі 223(двісті двадцять три) грн. 65 коп., водійське посвідчення на моє ім`я НОМЕР_4 вид. 02.12.2010 Калуським ВРЕР при УДАІ в Івано-Франківській області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 на автомобіль марки «Opel» мод. «Vectra 1.6», д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , посвідчення офіцера Збройних сил України НОМЕР_6 , дві банківські картки ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_7 , та № НОМЕР_8 , картку проходження технічного огляду транспортного засобу автомобіль марки «Opel» мод. «Vectra 1.6», д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 (видана на території Польщі), картку до страхового полісу PZU, (видана на території Польщі) - повернути за приналежністю потерпілому власнику ОСОБА_7 . Відеозаписи на лазерному диску з камер відеоспостереження на АЗС «Енерго Трейд Інвест», що в м. Тисмениця по вул. Галицька, 91 «А» - зберігати при матеріалах даного кримінального провадження.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.
На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику негайно, після його проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1