Справа № 463/8855/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1186/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 23 вересня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту на майно,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , поданого в інтересах ОСОБА_7 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000472 від 2 травня 2020 року.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 23 вересня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт на майно, вилучене 02 травня 2020 року під час проведення огляду місця події, а саме: автомобіль марки «Шкода Октавія» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , та сумку чорного кольору (аптечка водія) з написом на поверхні «FIRST AID KIT» з медикаментами у середині, квадрокоптер марки «DANGER», пульт білого кольору марки «DEWO» із серійним номером 1014У240878, акумуляторні батареї у кількості 6 штук, сумку зеленого кольору, ноутбук марки «Леново» із серійним номером УD01PR3К, з шнуром для живлення та приєднаною спеціальною антеною, блок із акумуляторними батареями пальчикового типу в кількості 8 штук, 2 (дві) металеві кріплення, шнур продовжувач чорного кольору, 2 (два) тканинних мішки, в яких знаходяться захисні медичні маски чорного кольору, яке на праві власності належить ОСОБА_7 ; зобов`язання слідчого або іншої уповноваженої особи повернути вказане майно.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що відмова слідчого судді про скасування арешту на майно є безпідставною, оскільки в ухвалах слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 06 травня 2020 року, якими накладено арешт на майно, не доведено доказів фактів та обставин, що арештоване майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна та/або підстав вважати про набуття вказаного майна внаслідок протиправних діянь, та таке майно не визнано речовими доказами.

22 жовтня 2020 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 про проведення судового засідання у його відсутності та відсутності ОСОБА_7 .

З огляду на те, що усі учасники провадження були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, колегія суддів апеляційного суду вважає за можливе проводити судове засідання у їх відсутності.

Перевіривши апеляційну скаргу та матеріали судового провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційне провадження за такою слід закрити.

Стаття 24 КПК України гарантує право на оскарження процесуального рішення. Водночас, цією нормою дане право пов`язано із передбаченим цим Кодексом порядком на таке оскарження.

Відповідно до ч.3 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями КПК України клопотання про арешт майна та про скасування арешту майна вирішуються слідчим суддею окремо у різних провадженнях, процедура яких передбачена у статтях 173, 174 цього Кодексу.

У ст.309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Так, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна, або відмову в ньому, тобто судові рішення, які були постановлені в порядку ст. 173 КПК України.

При цьому, можливості оскарження ухвал слідчого судді, які прийняті в порядку ст. 174 КПК України, зокрема про скасування арешту майна, кримінальний процесуальний закон не передбачає.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Ураховуючи наведене, арешт майна передбачає встановлення певного обмеження прав особи щодо вільного володіння майном, на яке накладається арешт, повне або часткове скасування арешту, у свою чергу, повністю або в певній частині поновлює права особи щодо відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Саме тому, при формулюванні в ст. 309 КПК України переліку ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню, законодавець відніс до їх числа ухвали про арешт майна або відмову у ньому, оскільки це питання стосується необхідності обмеження прав володільця майна, але не зазначив у цьому переліку ухвали про скасування арешту майна, адже таке рішення означає повне або часткове скасування вже накладених обмежень.

Таким чином, у розумінні положень ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна, постановлена за правилами ст. 174 КПК України, не підлягає апеляційному оскарженню.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Вказані вимоги закону були помилково розтлумачені апелянтом та подано до суду апеляційної інстанції скаргу на ухвалу слідчого судді, яка оскарженню не підлягає.

Суд апеляційної інстанції враховує правові висновки, викладені в Постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року (справа № 126/2186/17, провадження № 51-7299км18), а саме: якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Цей висновок ґрунтується на тому, що ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відкрите (розпочате) апеляційне провадження за такою скаргою підлягає закриттю з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України.

Ураховуючи наведене вище, апеляційна скарга не може бути предметом розгляду апеляційним судом, а тому апеляційне провадження за такою слід закрити.

Керуючись ст. 309 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 23 вересня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , поданого в інтересах ОСОБА_7 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000472, - закрити.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 23 вересня 2020 року - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4