Справа №359/324/21
Провадження №1-кп/359/308/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2021 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі суду:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження №0000001, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.01.2021 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кикова Новоград_волинського району Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , вчинив незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, тобто скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

Так, 31.12.2020 року, приблизно о 05 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував поблизу огородженої металевим парканом земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_3 , на якій розташовано житловий будинок та господарське приміщення, та у цей час у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у інше приміщення.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переліз через паркан та проник на територію вищезазначеної земельної ділянки.

Після цього ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, використовуючи ключ, залишений у серцевині замка, яким обладнано вхідні двері, проник до господарського приміщення, де зібрав належні потерпілому ОСОБА_5 речі, а саме: електричний зварювальний апарат марки «Дніпро ММА-250», вартістю 1750 грн. 00 коп., електричну болгарку марки «Makita GA9020S», вартістю 2050 грн. 00 коп., електричну дриль марки «Atlas Copco DE 10 RQ», вартістю 775 грн. 00 коп. та електричну дриль марки «Буран ДУ-10900М», вартістю 457 грн. 39 коп., з якими покинув дане приміщення.

В подальшому, ОСОБА_4 , разом з викраденими речами попрямував до хвіртки з метою покинути місце вчинення злочину, та його дії були викриті потерпілим, однак, не зважаючи на це останній продовжив дії з метою заволодіння майном, розпочавши втечу від потерпілого ОСОБА_5 , прямуючи по вул. Короленка в м. Бориспіль Київської області.

ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки викрадене майно довелося кинути на землю, поблизу будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , та продовжувати втечу з місця вчинення злочину без них, що в подальшому унеможливило можливість розпорядитися вказаними речами.

При цьому, на розгляді у Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню останнього у вчиненні злочинів проти власності, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 185 КК України (кримінальне провадження №0000057, відомості про яке внесені до ЄРДР 14.01.2018 року). У вказаному провадженні обвинуваченого оголошено в розшук згідно ухвали суду від 20.02.2020 року (справа №274/3234/18).

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, що виразились у незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, тобто скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України.

Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази ОСОБА_4 надані ним в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченого та думки прокурора, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, крім допиту обвинуваченого, - а саме: допиту потерпілого, свідків, дослідження доказів обвинувачення, зважаючи на те, що учасниками судового провадження обставини кримінального правопорушення не оспорювались.
Обвинувачений визнав вину у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України, щиро розкаявся, фактичні обставини не оспорює та у судовому засіданні показав обставини його вчинення, які відповідали зазначеним в обвинувальному акті та пред`явленому йому обвинуваченні. З кількістю та вартістю викраденого ОСОБА_4 погодився повністю, зобов`язався відшкодувати завдані збитки та процесуальні витрати.
Так, обвинувачений зазначив, що дійсно 31.12.2020 близько о 05 год. 00 хв. він перебував в м. Борисполі біля огородженого парканом будинку по АДРЕСА_3 , та у нього виник умисел на викрадення наявного в будинку майна, у зв`язку з чим він відкрив хвіртку та зайшов до подвір`я будинку, де в гаражному приміщенні, яке відчинив залишеним ключем в замку, він помітив та викрав інструменти у виді зварювального апарату, болгарки та двох дрилів, однак був помічений господарем на подвір`ї та зупинений ним неподалік від паркану будинку. Речі були повернуті ним, оскільки своїх дій не закінчив. Злочин пов`язує зі своїм матеріальним становищем та сімейними обставинами.
Крім цього, судом досліджено докази обвинувачення, що характеризують особу ОСОБА_4 , процесуальні витрати та речові докази у справі. Судовий розгляд здійснено у відповідності до пред`явленого обвинувачення, і підстав для його зміни не встановлено.

При встановлених обставинах, оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і досліджених доказів достатньо для визнання ОСОБА_4 винним у його вчиненні, зважаючи на надані ним покази в ході судового розгляду.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України, як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникнення у інше сховище. Крім того, на думку суду, повторність вчинення кримінального правопорушення проти власності, також має місце зважаючи на наявність відповідного обвинувачення в суді, розгляд якого не завершено.

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною, оскільки обвинувачений притягається Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за вчинення корисливого проступку та злочину проти власності, і знову вчинив злочин, передбачений ст. 186 КК України. Тому вчинення обвинуваченим даного кримінального правопорушення має ознаку повторності.

З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що ОСОБА_4 повинен бути засуджений за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, характер суспільної небезпеки скоєного ним, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ж ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів. Даний злочин є умисним, а також суспільно небезпечним, оскільки посягає на право власності інших громадян. Дії обвинуваченого не були доведені до кінця, а тому мали кваліфікацію через ч.2 ст. 15 КК України, як незакінчений замах.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття та сприяння органу досудового слідства в розкритті злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, не встановлено.

Аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 вказує на те, що останній раніше не судимий, однак притягається до відповідальності за вчинення злочинів проти власності, має місце реєстрації та місце постійного проживання в м. Борисполі, суспільно корисною працею не займається, однак має неофіційний дохід по найму, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання та реєстрації не перебуває. Крім того, обвинувачений за місцем реєстрації та проживання характеризується з посередньої сторони, притягувався до адміністративної відповідальності, являється сиротою і має молодий вік, навчався та виріс в інтернаті без батьківської опіки.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.

З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у виді визначеного санкцією статті строку позбавлення волі, який, на думку суду, повинен становити мінімальний термін, з урахуванням положень ст.ст. 68, 69-1 КК України, а саме - чотири роки. При цьому, оскільки події мали місце в кінці 2020 року, то підлягають застосування положення кримінального закону про відповідальність, що діяли на момент вчинення злочину, з урахуванням положень ст. 5 КК України.

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

З урахуванням викладеного вище, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , щирого каяття останнього та позиції прокурора, який орієнтував суд на застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

До набрання вироком суду законної сили слід обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з визначенням обов`язків: повідомляти суд про зміну свого місця проживання а також зміну засобів зв`язку, з`являтись на виклики до суду чи прокурора.

На підставі викладеного та ст.ст. 5, 15, 50, 65-66, 68, 69-1, 75, 76, ч. 2 ст. 186 КК України, та керуючись ст.100, 122, ч.2 ст.124, ст. 318, ч.3 ст.349, ст.ст. 342-351, 358, 363-368, 361, 382 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 2 (два) роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку, тобто 26.01.2021 року.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили, а саме: електричний зварювальний апарат марки «Дніпро ММА-250», електричну болгарку марки «Makita GA9020S», електричну дриль марки «Atlas Copco DE 10 RQ» та електричну дриль марки «Буран ДУ-10900М», - передані на відповідальне зберігання потерпілому, - залишити у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До набрання вироком суду законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з визначенням обов`язків: повідомляти суд про зміну свого місця проживання а також зміну засобів зв`язку, з`являтись на виклики до суду чи прокурора.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копія вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1