Номер провадження 1-кп/754/133/20
Справа№754/4190/18
Вирок
Іменем України

03 серпня 2020 року м. Київ

колегія суддів Деснянського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0007629 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2017 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

про обвинувачення за ч. 3 ст. 289 КК України,

за участі сторони обвинувачення - прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Обвинувачений ОСОБА_5 30.01.2017 року приблизно о 02 год. 00 хв. спільно з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, та невстановленою досудовим розслідуванням особою знаходячись біля будинку №5 по вулиці Милославська в місті Києві, а саме в автомобілі марки «Део Ланос», помітили автомобіль "Кіа Ріо", д.н.з. НОМЕР_1 , після чого у них виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом, який належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи та свідомо припускаючи настання наслідків у вигляді незаконного заволодіння транспортним засобом, обвинувачений ОСОБА_5 спільно з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, та невстановленою досудовим розслідуванням особою, попередньо розподілили між собою злочинні ролі, а саме: особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, та невстановлена досудовим розслідуванням особа будуть чекати неподалік будинку №5 на вулиці Милославська в місті Києві та в разі виявлення небезпеки сповістять особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та обвинуваченого ОСОБА_10 , щоб запобігти їх викриттю. В свою чергу, обвинувачений ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підійшли до автомобіля марки "Кіа Ріо", д.н.з. НОМЕР_1 , де за допомогою ключа відчинили автомобіль, вимкнули сигналізацію та почали рух на ньому за допомогою тросу для здійснення буксировки транспортних засобів, який приєднали до автомобіля «Део Ланос», на якому останні приїхали на місце вчинення злочину.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 разом з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, та невстановленою досудовим розслідуванням особою з місця вчинення злочину зникли, а викраденим автомобілем розпорядилися на власний розсуд, тим самим, за попередньою змовою групою осіб, незаконно заволодів автомобілем "Кіа Ріо", д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 305370,00 гривень, що є великим розміром, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, а саме, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, яке завдало великої матеріальної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, покаявся і показав, що його наглядно знайомий ОСОБА_11 звернувся до нього за допомогою транспортування автомобіля з м. Києва до м. Чернігова. Так, 30.01.2017 року приблизно о 02 год. 00 хв. він зі своїм знайомим ОСОБА_11 , та трьома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, знаходились біля будинку №5 по вулиці Милославська в місті Києві, а саме в автомобілі марки «Део Ланос». Поруч знаходився припаркований автомобіль "Кіа Ріо", д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_11 відчинив двері автомобіля "Кіа Ріо", д.н.з. НОМЕР_1 , але двигун завести не зміг, у зв`язку з чим вони разом вирішили транспортувати автомобіль "Кіа Ріо", д.н.з. НОМЕР_1 за допомогою троса, який прив`язали до автомобіля марки «Део Ланос» та відбуксирували "Кіа Ріо", д.н.з. НОМЕР_1 до гаражів у кінці житлового масиву «Троєщина» у м. Києві. У гаражах завели двигун автомобіля "Кіа Ріо", д.н.з. НОМЕР_1 та на двох автомобілях поїхали у м. Чернігів. У м. Чернігів ОСОБА_11 почав телефонувати покупцеві і в цей час, ОСОБА_5 зрозумів, що вони скоїли викрадення автомобіля "Кіа Ріо", д.н.з. НОМЕР_1 . Зазначив, що одразу ж повернувся до м. Києва, сам особисто в цей же день прийшов до потерпілого ОСОБА_9 , розповів про події скоєного злочину та в подальшому допомагав потерпілому у пошуку викраденого автомобіля. У скоєному щиро кається та просить суворо не карати.

Крім визнання самим обвинуваченим своєї вини, його винність в інкримінованому кримінальному правопорушенні повністю доведена іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_9 показав, що в ніч з 30.01.2017 року на 31.01.2017 року біля будинку №5 по вулиці Милославська в місті Києві з місця паркування було викрадено належний йому автомобіль "Кіа Ріо", д.н.з. НОМЕР_1 . Потерпілий ОСОБА_9 при цьому зазначив, що через три дні після викрадення автомобіля, до нього прийшов обвинувачений ОСОБА_5 , який зізнався у скоєному злочині та в подальшому допомагав шукати викрадений автомобіль. На даний час автомобіль не повернуто, проте, сім`єю ОСОБА_12 йому повністю було відшкодовано завдану шкоду. Також потерпілий ОСОБА_9 зазначив, що до ОСОБА_5 претензій не має. Просить при призначенні покарання врахувати його думку щодо обрання ОСОБА_5 міри покарання не пов`язаної з ізоляцією від суспільства.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 не оспорював фактичні обставини справи, і як встановлено колегією суддів, він правильно розуміє зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції відсутні, заслухавши думку учасників судового розгляду та, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, колегія суддів визнала недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом потерпілого, обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Таким чином, аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_5 скоїв інкриміноване йому кримінальне діяння за вищевказаних обставин.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 колегія суддів кваліфікує за ч.3 ст. 289 КК України, оскільки він за попередньою змовою групою осіб, незаконно заволодів транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що він примирився із потерпілим та відшкодував заподіяну шкоду.

Обставин згідно ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, колегією суддів не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченому колегія суддів враховує наступні обставини справи:

- ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, при цьому, колегія суддів звертає увагу на наслідки, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення та ставлення обвинуваченого до вчиненого;

- особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, офіційно працює, за місцем роботи характеризується позитивно, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2017 року народження;

- думку потерпілого ОСОБА_9 , який зазначив, що до ОСОБА_5 претензій не має. Просить при призначенні покарання врахувати його думку щодо обрання ОСОБА_5 міри покарання не пов`язаної з ізоляцією від суспільства.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 міри покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.

Також враховуючи положення ст. 69 КК України, - за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі санкції ч. 3 ст. 289 КК України без застосування додаткової міри покарання у виді конфіскації майна.

Цивільний позов у справі не заявлено.

З матеріалів кримінального провадження не вбачається потреби вирішення долі речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Колегія суддів стягує з обвинуваченого в доход держави процесуальні витрати на залучення експертів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, колегія суддів -

З А С У Д И Л А :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 3 / трьох/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі без конфіскації всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 527 грн. 76 коп.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, через Деснянський районний суд м. Києва, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3