Справа № 642/718/20
Провадження № 1-кп/642/441/20
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

15 жовтня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого- ОСОБА_4 ,
потерпілого- ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

українця, уродженця м. Харкова, з неповною вищою освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , 2006 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи- суб`єкта підприємницької діяльності, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:
07 жовтня 2019 року приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_4 знаходився у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: м. Харків, вул. Беркоса, 30, де у нього на ґрунті особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт з раніше йому знайомим ОСОБА_5 . В ході конфлікту, діючи з раптово виниклим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень, переслідуючи мету нанесення тілесних ушкоджень та усвідомлюючи можливість настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , знаходячись навпроти ОСОБА_5 , наніс останньому один удар кулаком правої руки в обличчя, в ділянку лівої щоки.

Внаслідок вказаних дій відповідно до висновку експерта №09-1295/19 від 22.10.2019 ОСОБА_5 було спричинено тілесне ушкодження, а саме садно на слизовій лівої щоки, яке викликало незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, яке за цією ознакою відповідно до п.п.2.3.2 «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відноситься до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе не визнав. Пояснив, що потерпілий раніше винаймав у нього частину магазину, наразі має магазин по сусідству. 07 жовтня 2019 року близько 19 години йому зателефонувала дружина та повідомила, що в його магазині продавщиця сусіднього магазину у нетверезому стані вчинила погром, розбила вітрину. Він приїхав до магазину ОСОБА_4 та запитав його дружину, навіщо вони довели свою продавщицю до такого стану, що вона прийшла до його магазину та вчинила погром. Потерпілий ОСОБА_5 попросив, щоб він сказав це йому у обличчя, коли він сказав йому це в обличчя, потерпілий накинувся на нього. Він- обвинувачений відсунув його від себе рукою в області грудної клітини, після чого потерпілий впав на морозильну камеру, хоча він удару йому не наносив, можливо потерпілий спіткнувся через відсутність вільного місця. Тілесні ушкодження на обличчі потерпілого могли бути заподіяні під час падіння.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтвердилась у судовому засіданні наступними доказами:
-показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив в судовому засіданні, що 07 жовтня 2019 року їх з дружиною магазину «Гаврилівські курчата» прийшла колишня продавщиця, щоб привітати його жінку з днем народження, який був напередодні. Вона приїхала вже напідпитку, заважала покупцям, тому він вигнав її. Її не було близько півгодини, після чого з`ясувалось, що вона пішла в сусідній магазин до ОСОБА_4 та почала влаштовувати сварку через те, що він- потерпілий зі своєю дружиною раніше винаймали частину магазину у ОСОБА_4 , а у дружини обвинуваченого виникли неприязні стосунки з продавщицею та її звільнили. Потім приїхав ОСОБА_7 , зайшов до нього- потерпілого - в магазин та почав кричати, у них виник словесний конфлікт. ОСОБА_7 підійшов впритул до нього - потерпілого, тримаючи руки в кишенях, він- потерпілий уперся спиною до холодильника, обвинувачений почав його штовхати руками в живіт, а він його відштовхнув від себе, в цей момент ОСОБА_4 одразу вдарив його кулаком правої руки в обличчя, в ділянку лівою щоки, після чого він впав на холодильник. Він встав, дістав телефон та сказав, що зараз буде телефонувати в поліцію, та ОСОБА_7 відразу пішов з магазину. Він- потерпілий одразу поїхав у лікарню, на наступний день подав заяву у поліцію.
- заявою від 07.10.2019 ОСОБА_5 на адресу начальника Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області про заподіяння йому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень (а.с.50);

-консультативним висновком лікаря-спеціаліста № 10/17964 від 07.10.2019, відповідно до якого ОСОБА_8 встановлено діагноз: забій м`яких тканин лівої щоки (а.с.52);
-висновком фахівця з питань судово-медичної експертизи ХОБСМЕ ОСОБА_9 № 1425-2019 від 8 жовтня 2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна на слизовій лівої щоки, синця на правій боковій поверхні тулубу. Ці ушкодження утворились від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом тертя-ковзання, та могли бути отримані за добу до моменту огляду. За ступенем тяжкості садно та синець викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів, і за цією ознакою відповідно до п.п.2.3.2 «Б», 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затв. Наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.51).
- даними слідчого експерименту, проведеного 22.10.2019 року з участю потерпілого ОСОБА_5 , який у присутності понятих розповів про обставини, за яких ОСОБА_4 спричинив йому тілесні ушкодження у приміщенні магазину «Гаврилівські курчата», та показав механізм їх спричинення, а саме, що ОСОБА_7 наніс йому удар кулаком правої руки в обличчя в ділянку лівої щоки (а.с.53-58);
- висновком судово-медичної експертизи № 09-1295/19 від 22.10.2019 року, проведеної судовим експертом ХОБСМЕ ОСОБА_9 , відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна на слизовій лівої щоки, синця на правій боковій поверхні тулубу. Ці ушкодження утворились від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом тертя-ковзання, та могли бути отримані за добу до моменту огляду. За ступенем тяжкості садно та синець викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів, і за цією ознакою відповідно до п.п.2.3.2 «Б», 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затв. Наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.51).
Крім того, в висновку зазначено, що покази потерпілого ОСОБА_5 із наданого протоколу проведення слідчого експерименту від 22.10.2019 в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині терміну та механізму утворення встановленого у нього садна на слизовій лівої щоки при заподіянні (а.с.59-60);
-показаннями свідка ОСОБА_10 дружини потерпілого, яка пояснила в судовому засіданні, що 07 жовтня 2019 року до її з чоловіком магазину прийшла колишня продавщиця привітати її з днем народження, який був напередодні, вони купили торт. Алкогольні напої не купували, оскільки знали, що у цієї продавщиці були проблеми з алкоголем. Однак вона до магазину приїхала вже на підпитку, почала грубіянити відвідувачам магазину та її чоловік- ОСОБА_11 вигнав її, сказав щоб вона їхала додому, та вона пішла. Потім прибігла ОСОБА_12 та сказала, щоб вони забрали свою продавщицю з її магазину, інакше вона зателефонує в поліцію. Вона- свідок побачила, що в сусідньому магазині виник конфлікт у ОСОБА_7 з цією продавщицею. Через деякий час ОСОБА_12 виштовхнула цю продавщицю з магазину, після цього через півгодини прийшов ОСОБА_13 та почав кричати на неї- свідка. Її чоловік ОСОБА_5 стояв біля морозильної камери та запитав ОСОБА_7 , чому він кричить на неї, якщо тут присутній він- потерпілий. Виникла словесна перепалка. ОСОБА_7 почав його- потерпілого штовхати, потім вдарив кулаком правої руки в обличчя, в ділянку щоки. Чоловік впав на морозильну камеру. Після цього ОСОБА_7 пішов з магазину.

-показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснив в судовому засіданні, що обвинувачений та потерпілий є його знайомими, відносини з обома нормальні. Восени 2019 року після роботи, після 18 год. він прийшов у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за продуктами та побачив, що в магазині був ОСОБА_13 з дружиною, ОСОБА_15 з дружиною, та відбувався конфлікт, якась штовханина. Всі розмовляли на підвищених тонах, кричали. Він- свідок підійшов до прилавка, учасники конфлікту були позаду. Він обернувся та побачив, як ОСОБА_16 правою рукою замахнувся та штовхнув ОСОБА_17 в область шиї зліва. Він- свідок- задля припинення конфлікту став між ними. Після цього відразу ОСОБА_18 забрав свою дружину та пішов з нею з магазину. Він- свідок- також пішов з магазину, нічого не купивши. Все відбулось дуже швидко.

Як потерпілий, так і свідки в суді дали логічні, послідовні показання, які узгоджені між собою, з висновком судово-медичної експертизи та даними слідчого експерименту, їх правдивість не викликає у суду жодних сумнівів, тому суд кладе вказані докази в основу вироку.
Аналізуючи вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, не викликають у суду сумнівів, та повністю викривають обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що свідок ОСОБА_14 підтвердив його покази протирічать наведеним показанням свідка, який підтвердив, що бачив, як ОСОБА_4 замахнувся та штовхнув рукою потерпілого в область шиї зліва. Вказане не суперечить іншим вище наведеним доказам.
Надані стороною обвинувачення докази стороною захисту не спростовані, а відповідно до ст. 22 КПК України однією з основних засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Невизнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення суперечить зібраним в ході досудового слідства та дослідженим в суді доказам та свідчить про його намагання ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_5 умисне легке тілесне ушкодження, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у психіатра та нарколога не перебуває. Раніше не судимий. Одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, 2006 року народження.

Згідно з досудовою доповіддю, складеною Холодногірським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області 21 квітня 2020 року, ОСОБА_4 проживає з дружиною та неповнолітнім сином. До 2000 року працював тренером-викладачем у фізкультурно-оздоровчому комплексі «ЕХО». Є фізичною особою- суб`єктом підприємницької діяльності, матеріально забезпечує сім`ю. Згідно з даними Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області за місцем проживання характеризується посередньо. Заяв до Холодногірського ВП відносно нього не надходило. Зі слів сусідів характеризується негативно, конфліктує з сусідами. З рідними і близькими підтримує дружні, довірливі відносини. Має позитивні плани на майбутнє. Вину у скоєному не визнає.
Ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та ризик його небезпеки для суспільства оцінюється органом пробації як середній. Орган пробації вважає, що його виправлення можливо без позбавлення або обмеження волі. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на нього обов`язку, передбаченого ч.2 п.3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, відсутні. Обставини, які обтяжують його покарання відповідно до ст. 67 КК України також відсутні.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, обираючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наведені дані про особу обвинуваченого, вищенаведені обставини, те, що ОСОБА_4 отримує дохід, та приходить до висновку про необхідність призначити йому покарання у виді штрафу.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_19 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів в доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1