Справа № 274/6531/20
Провадження №1-кп/0274/687/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.11.2020 року м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Трубіївка Ружинського району Житомирської області, проживаючий за адресою : АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 , працюючого в ПП «Ташир» - охоронником, освіта середня, одруженого, утриманців не має, раніше не судимого,
по обвинуваченню за ч.1 ст.286 КК України
До суду надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 , згідно якого 04.05.2020 року близько 15 год. 20 хв. ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки "ВАЗ 2101" реєстраційний номер НОМЕР_1 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого Ірпінським МРЕВ ДАІ Київської області від 18.05.1989, належить ОСОБА_6 , рухався ним по проїзній частині вулиці Олександра Венгера в напрямку вулиці Семенівської в м.Бердичеві Житомирської області.
Рухаючись у вказаний день і час зазначеним транспортним засобом та наближаючись ним до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг вулиці О.Венгера, що являється другорядною, з вул. Новоіванівською, яка є головною, водій ОСОБА_4 в порушення вимог п. 2.3 "б", 12,4. вказаних Правил дорожнього руху України проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, невірно оцінив дорожню обстановку та проігнорувавши вимоги дорожнього знаку пріорітету 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено", в порушення вимог п. 16.11 цих же Правил на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу мопеду "VIPER CORRRADO" б/н під керуванням водія ОСОБА_5 , який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі вул. Новоіванівської і рухався в напрямку вул. Данилівської м. Бердичева. В результаті цього відбулося зіткнення між передньою правою частиною автомобіля "ВАЗ 2101" реєстраційний номер НОМЕР_1 та передньою частиною мопеда "VIPER CORRRADO" б/н.
Внаслідок ДТП водій мопеда "VIPER CORRRADO" б/н - ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді : травми із залученням декількох ділянок тіла, закритого перелому лівої ключиці, закритого перелому 10-го ребра зліва, закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку, крововиливів в лівій підключинній та лівій надлопаточній ділянці, саден на правій та лівій кисті, на внутрішній поверхні правого колінного суглобу, на передній поверхні правої гомілки, на зовнішній поверхні лівого стегна, в лівій підколінній ділянці, крововиливів на передній поверхні правої гомілки та на зовнішній поверхні лівого стегна, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3. «б», 12.4, 16.11 та дорожнього знаку 2.2 Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому йому діянні визнав повністю та суду показав, що він дійсно керуючи автомобілем "ВАЗ 2101" реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вулиці О.Венгера, що являється другорядною дорогою, не помітив дорожнього знаку, відповідно до якого мав надати дорогу потерпілому, що рухався по вул. Новоіванівській, створив ДТП, внаслідок чого ОСОБА_5 завдано тілесні ушкодження. Пояснив, що не встиг вчасно загальмувати, ненавмисно створив ДТП. Щиро розкаюється в скоєному, просив суворо не карати.
Потерпілий у судовому засіданні показав, що 04.05.2020 року рухався на мопеді по вулиці Новоіванівській, по головній дорозі, де на перехресті на нього наїхав автомобіль обвинуваченого. Автомобіль ОСОБА_4 потерпілий побачив за 10 метрів та не встиг загальмувати. Вказав, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, просив суворо не карати.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Беручи до уваги те, що обвинувачений вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю, впевнившись в тому, що учасники судового розгляду розуміють обсяг оскарження вироку суду, опитавши їх думку, суд ухвалив за недоцільне дослідження всіх доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, наданих прокурором.
Таким чином, суд приходить до переконання про те, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, доведена повністю.
Своїми умисними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України не встановлено.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який характеризується позитивно, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, свою винуватість визнав, повністю відшкодував завдану шкоду потерпілому, суд вважає за справедливе та доцільне призначити йому покарання у виді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України без застосування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів.
Таким чином, за сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України слід призначити у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 286 КК України, у виді штрафу.
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про розмір штрафу, який підлягає стягненню з обвинуваченого, суд виходить з наступного.
Санкція частини 1 статті 286 КК України в редакції на час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбачала покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Законом України № 2617-VІІІ від 22.11.2018 (чинним з 01.07.2020) внесено зміни до частини 1 статті 286 КК України, згідно з якими в абзаці другому частини першої слова "від двохсот до п`ятисот" замінено словами "від трьох тисяч до п`яти тисяч", а слова "або без такого" виключено.
Згідно з частиною 2 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Оскільки редакція частини 1 статті 286 КК України, чинна з 01.07.2020, передбачає більш суворе покарання, аніж попередня, до вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, підлягає застосуванню частина 1 статті 286 КК України в редакції, чинній на час його вчинення, у зв`язку з чим суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому попередньою редакцією частини 1 статті 286 КК України, і не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Запобіжний захід обвинуваченому на досудовому слідстві не обирався.
Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз в розмірі 6374 грн. 40 коп. (шість тисяч триста сімдесят чотири грн. 40 коп.), підлягають стягненню в дохід держави.
Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,371,374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 (три тисячі чотириста) грн., без позбавлення права керування транспортними засобами.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судових експертиз в сумі 6374 грн. 40 коп. (шість тисяч триста сімдесят чотири грн. 40 коп.).
- автомобіль марки «ВАЗ 2101», д.н.з НОМЕР_1 , після набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4
- мопед "VIPER CORRRADO" б/н, після набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 .
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирати.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч.2 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.
Суддя ОСОБА_1