Справа № 489/4969/20
Номер провадження 1-м/489/3/20
УХВАЛА
Іменем України
11 листопада 2020 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Миколаєва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

встановив
13.10.2020 до Ленінського районного суду міста Миколаєва надійшло клопотання Міністерства юстиції України (далі - клопотання) про приведення у відповідність до чинного законодавства України вироку Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округа - Югри від 01.10.2018, для подальшого відбування покарання засудженим ОСОБА_4 на території України відповідно до Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року.

Відповідно до клопотання Міністерство юстиції України (далі - Міністерство) просить привести у відповідність із законодавством України вирок Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округа - Югри від 01.10.2018, який був залишений без зміни апеляційною ухвалою суду Ханти - Мансійського автономного округа - Югри від 21.03.2019, відносно громадянина України ОСОБА_4 , засудженого до 9 років 3 місяців позбавлення волі.

В обґрунтування клопотання Міністерство зазначає, що згаданий вирок іноземної держави набрав законної сили, ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 2 УФСВП Росії по Тюменській області», кінець відбуття строку покарання 16.08.2026.

Останнє відоме місце проживання та реєстрації ОСОБА_4 АДРЕСА_1 .

Міністерством юстиції України вирішено прийняти в Україну засудженого вироком суду Російської Федерації громадянина України ОСОБА_4 для подальшого відбування покарання на території України, у зв`язку з чим Міністерство звернулось до суду з даним клопотанням. При цьому, з посиланням на ч. 1 ст. 610 КПК України, розгляд клопотання Міністерство просило провести без участі його представника.

На підставі ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження здійснюється за допомогою технічних засобів.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання Міністерства та приведення у відповідність із законодавством України вироку Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округа - Югри від 01.10.2018.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив таке.

01.10.2018 громадянина України ОСОБА_4 засуджено вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округа - Югри за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ до 9 років і 3 місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму.

Ухвалою судової колегії апеляційної інстанції по кримінальним справам Ханти - Мансійського автономного округа - Югри від 21.03.2019 вирок суду першої інстанції залишено без змін. Вирок набрав законної сили 21 березня 2019 року та приведений до виконання.

ОСОБА_4 звернувся із заявою про можливість його передачі для подальшого відбування покарання до України, громадянином якої він є. Також письмово підтвердив, що йому роз`яснено юридичні наслідки його передачі до України для подальшого відбування покарання.

Відповідно до даних установи відбування покарання РФ, станом на 25.03.2020 ОСОБА_4 відбув 2 роки 10 місяців 9 днів, невідбутий строк 6 років 4 місяці 21 днів.

Згідно листа Державної міграційної служби України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України.

Вирішуючи питання про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України суд враховує наступні положення законодавства України.

Відповідальність за суспільно небезпечне діяння, за яке засуджено ОСОБА_4 в Російській Федерації, передбачена також законодавством України зокрема за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, а саме - замах на незаконний збут наркотичних речовин, вчинені організованою групою у особливо великому розмірі, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний та території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Розглядаючи клопотання про приведення вироку суду РФ, суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та норм Кримінального кодексу України.

Так, відповідно до ст. 10 Європейської Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983, яка є частиною національного законодавства, на підставі Закону України "Про приєднання України до Європейської Конвенції про передачу засуджених осіб" від 22.09.1995 та ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", у разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку.

Однак, якщо це покарання за своєю природою або тривалістю є несумісним із законодавством держави виконання вироку або якщо її законодавство цього вимагає, ця держава може на основі судової або адміністративної постанови співвіднести призначену міру покарання з покаранням чи заходом, передбаченим її власним законодавством за вчинення аналогічного злочину.

За своїм характером таке покарання або такий захід повинні у міру можливості відповідати покаранню або заходу, призначеному у вироку для виконання. Покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України, строк покарання за замах не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, тобто в даному випадку не може перевищувати 8-ми років позбавлення волі.

На це вказує і остання практика апеляційної судової інстанції Миколаївської області, висловлена, наприклад у справі № 477/423/18 від 04.02.2020 р.

Враховуючи, що за своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи, суд вважає за необхідне не призначати додаткове покарання, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України у виді конфіскації майна засудженого.

З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України ОСОБА_4 судом Російської Федерації, керуючись ст. 9 Конституції України, ст. ст. 10, 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст. ст. 606-610 КПК України, суд за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України, визначає засудженому ОСОБА_4 покарання у виді восьми років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 72 Кримінального кодексу України, строк відбування покарання слід рахувати з часу затримання ОСОБА_4 , тобто з 17.05.2017.

Зі змісту вироку відносно ОСОБА_4 , слідує, що засуджений вчинив злочин 17.05.2017, тому при вирішенні питання щодо порядку зарахування засудженому у строк покарання строку попереднього ув`язнення необхідно керуватися правилами ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону № 838-VІІІ від 26.11.2015 та у відбутий строк покарання зарахувати термін його перебування під вартою з 17.05.2017 до 21.03.2019 включно (день набрання вироком законної сили) з розрахунку: один день перебування під вартою дорівнює двом дням позбавлення волі.

Визначення судом виду кримінально-виконавчої установи, в якій належить відбувати покарання засудженому, діючим законодавством України не передбачено.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 15 та ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, ст. 9 Конституції України, ст. ст. 9, 10, 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст. ст. 609, 610 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України задовольнити.

Привести у відповідність із законодавством України вирок Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округа - Югри від 01.10.2018, з урахуванням ухвали судової колегії апеляційної інстанції по кримінальним справам Ханти - Мансійського автономного округа - Югри від 21.03.2019, яким громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, останнє відоме місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації та засуджений до позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років 3 (три) місяці з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.

Визначити положення Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним, а саме, що ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації відповідає ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Визначити засудженому ОСОБА_4 покарання, що підлягає відбуванню на території України за вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округа - Югри від 01.10.2018 та ухвалою судової колегії апеляційної інстанції по кримінальним справам Ханти - Мансійського автономного округа - Югри від 21.03.2019, з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України, у виді 8 (восьми) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 72 Кримінального кодексу України, строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 слід рахувати з часу затримання, зокрема з 17.05.2017, в строк відбування покарання зарахувавши термін його перебування під вартою з 17.05.2017 до 21.03.2019 (дату набрання вироком законної сили) включно з розрахунку один день перебування під вартою дорівнює двом дням позбавлення волі.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1