Справа № 372/1998/20
Провадження 1-кп-261/20
ухвала
Іменем України

12 серпня 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сукачі Іванківського району Київської області, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , працюючого керівником комінального підприємства Обухівської міської ради «Обухівська міська варта», раніше не судимого
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст.366-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 працюючи на посаді керівника комунального підприємства Обухівської міської ради «Обухівська міська варта» (призначений розпорядження виконавчого комітета КП ОМР «Обухівська міська варта» №304 від 01.08.2017), являючись суб`єктом декларування, визначеною літ. а) пункту 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», тобто посадовою особою юридичної особи публічного права, вчинив кримінальне правопорушення (злочин) за ст. 366-1 КК України. Так, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи суб`єктом декларування, визначеною літ. а) пункту 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», тобто посадовою особою юридичної особи публічного права, яка прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, яка повинна була відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» до 1 квітня подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2017 рік за формою, що визначається Національним агентством працюючи на посаді керівника КП ОМР «Обухівська міська варта», що перебуває у комунальній власності територіальної громади сіл, селищ, міст Обухівського району, у відповідності до ч. 3 ст. 18 КК України, являючись службовою особою, оскільки обіймає посаду, пов`язану із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій КП ОМР «Обухівська міська варта», маючи всі необхідні умови та технічну можливість та будучи ознайомленим з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» як суб`єкт відповідальності за корупційні правопорушення не подав до 1 квітня 2018 щорічну декларацію за минулий 2017 рік за формою, що визначається Національним агентством шляхом заповнення такої на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у порушенні ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції». Крім того, ОСОБА_4 , маючи всі необхідні умови та технічну можливість та будучи ознайомленим з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» як суб`єкт відповідальності за корупційні правопорушення не подав до 1 квітня 2019 щорічну декларацію за минулий 2018 рік за формою, що визначається Національним агентством шляхом заповнення такої на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у порушенні ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

29 травня 2020 року обвинувачений ОСОБА_4 в заяві просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України, тобто у зв`язку з дійовим каяттям.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України підтримав та просив задовольнити, оскільки він свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, подав декларації за 2017 та 2018 роки, тому вважав, що є всі підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовльнити.
Заслухавши думку учасників судового провадження, з`ясувавши добровільність звернення обвинуваченого з клопотанням про звільнення такого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4, 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з приписом, зазначеним у ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року (далі постанова Пленуму) при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.
Встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 366-1 КК України декларування недостовірної інформації, а саме умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».
Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно примітки до ст. 45 КК України (в редакції Закону на момент вчинення кримінальних правопорушень) кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366-1 КК України не було корупційним, однак Законом України від 02.10.2019 № 140-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення ефективності інституційного механізму запобігання корупції» вказаний злочин додано до переліку корупційних.
В той же час, як визначено ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Так, на час вчинення злочину (квітень 2019 року) діяла редакція примітки ст. 45 КК України, за якою злочин, передбачений ст. 366-1 КК України, до корупційних злочинів віднесено не було, а відтак обвинувачений ОСОБА_4 за наявності інших, передбачених ст. 45 КК України підстав, може бути звільнений від кримінальної відповідальності.
Також встановлено, що обвинувачений вчинив вказаний злочин вперше, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину і повністю відшкодував завдану шкоду шляхом подання декларації за 2017 та 2018 роки, будь-якої іншої шкоди даним злочином не завдано, що свідчить про наявність матеріально-правових підстав, передбачених ст. 45 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.
Як роз`яснено в п. 3 постанови Пленуму, передбачене уст. 45 КК звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст. 45 КК України слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, закривши провадження у справі.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, на даний час клопотання про його обрання суду не подано, отже питання щодо такого судом не розглядається.
Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Керуючись ст.ст. 44, 45 КК України, ст.ст. 285-288 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 задовольнити.
ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.366-1 КК України - звільнити у зв`язку з дійовим каяттям.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000813 від 20 травня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ст.366-1 КК України, стосовно ОСОБА_4 - закрити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали складено та підписано 17.08.2020 року.

Суддя ОСОБА_1