Справа № 509/1826/16-к
Номер провадження:1-кп/521/804/16
У Х В А Л А
23 листопада 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

судді - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар - ОСОБА_4

прокурор - ОСОБА_5

захисники - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

за участю обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси в порядку ст. 331 КПК України питання щодо доцільності продовження строків тримання під вартою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обвинувачених у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 28 та ч.2 ст. 147, ч.2 ст. 153, ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 189, ст. 348, ч.2 ст. 353, ч.2 ст. 342, ст. 395 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинувачених посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та посилаючись на обставини, які на його думку свідчать про їх наявність.

Сторона захисту просила не продовжувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 необхідно продовжити з наступних підстав.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків, який підтверджується обставинами, за яких ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються у скоєні злочинів, характером звинувачень та вважає, що з урахуванням викладеного на даний час існує ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків.

Наявність щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ризику вчинення іншого злочину підтверджується тим, що вони були раніше судимими за умисні злочини.

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачується, у скоєнні, в тому числі, злочину який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Однак, тяжкість обвинувачення, на даному етапі вже не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою, проте може прийнята судом до уваги та з урахуванням інших встановлених ризиків може свідчити про можливість переховування обвинувачених від суду.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу суд також враховує, інші обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік обвинувачених, стан здоров`я обвинувачених відсутність скарг; ступень міцність соціальних зв`язків в місці мешкання обвинувачених.

Суд, відповідно до вимог КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, численних рішень ЄСПЛз додержанням відповідної процедури, встановленої законом на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України вважає за неможливе застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Розглядаючи питання щодо можливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою суд приймає до уваги, що в розпорядженні суду відсутні відомості щодо права власності на будь-яке майно, де можуть мешкати обвинувачені у разі зміни запобіжного заходу та згода власників на їх перебування за вказаною адресою протягом судового розгляду, що унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Запобіжний заход у вигляді особистого зобов`язання з урахуванням встановлених підстав та обставин, передбачені ст.ст. 177 и 178 КПК України не забезпечить виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_9 на 60 днів, тобто з урахуванням ухвали суду від 26 вересня 2016 року до 26.01.2017 року.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_10 на 60 днів, тобто з урахуванням ухвали суду від 26 вересня 2016 року до 26.01.2017 року.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_11 на 60 днів, тобто з урахуванням ухвали суду від 26 вересня 2016 року до 26.01.2017 року.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3