Справа № 615/1577/19
Провадження № 1-кп/615/39/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області матеріалів кримінального провадження №0001000 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

цивільного позивача ОСОБА_9 ,

її представника ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

12.10.2020 року до Валківського районного суду Харківської області надійшло клопотання представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 про надання доручення органу досудового розслідування про проведення слідчого експерименту.

Вказав, що в ході судового розгляду були допитані в якості свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , згідно показань яких, протоколи слідчих експериментів, схеми до протоколу слідчих експериментів вони не підписували. Показання, надані ними під час судового провадження, на думку представника потерпілої суттєво різняться від показань, наданих ними слідчому під час досудового розслідування в частині місця ДТП, розташування транспортних засобів, швидкості руху автомобілів, тощо.

Першочергові показання, в тому числі відображені в протоколі слідчих експериментів вказаних осіб покладені в основу висновку комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №19-6218/6219 від 01.11.2019 року, згідно змісту якого порушення вимог п.п.10.1 та 11.3 Правил безпеки дорожнього руху України обвинуваченим ОСОБА_3 знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, що настали.

Вважає, що з метою всебічного, повного та неупередженого розгляду справи існує необхідність перевірки і уточнення показань свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення шляхом проведення слідчої дії слідчого експерименту щодо відтворення дій, обстановки, обставин події ДТП 05.07.2019 року за участю вказаних свідків та спеціаліста експертної установи.

Крім того, 16.10.2020 року представник потерпілої ОСОБА_8 надав клопотання про доручення ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» проведення комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, оскільки під час дослідження доказів, наданих стороною захисту долучено висновок №141-01/20 автотехнічного експертного дослідження від 04.02.2020 року та висновок експерта за результатами проведення судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №15711/17866 від 28.08.2019 року, які не є тотожними до висновку комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №19-6218/6219 від 01.11.2019 року.

Згідно змісту висновків експертів сторони захисту, показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , на думку представника потерпілого, під час їх проведення не досліджувались та фахова оцінка їм не надавалась.

Вважає, що з метою всебічного, повного та неупередженого розгляду справи існує необхідність у встановлені обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, а саме встановлення відповідності або невідповідності дій згідно з Правилами дорожнього руху України кожного з учасників дорожньо-транспортної пригоди на підставі показань свідків, потерпілого та обвинуваченого, наданих під час судового розгляду, а також встановлення місця зіткнення (первинного контактування) транспортних засобів, що неможливо здійснити без наявних спеціальних знань та призначення відповідної судової експертизи.

В судовому засіданні після обговорення клопотань учасниками судового провадження представник потерпілої ОСОБА_8 просив залишити клопотання про проведення слідчого експерименту без розгляду, наполягав на необхідності проведення саме комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи.

Прокурор, потерпілі та цивільний позивач і її представник підтримали думку представника потерпілої ОСОБА_8 ..

Захисники, думку яких підтримав обвинувачений, заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність, оскільки всі необхідні судові експертизи, в тому числі комплексна транспортно-трасологічна та автотехнічна експертиза, проведені. Разом з тим, клопотання не містить прохання про проведення повторної чи додаткової експертизи, як і обґрунтування підстав такого проведення та хто зі спеціалістів буде проводити. Заявником не конкретизовано, які фактичні дані не досліджено експертами, так як експертними шляхом вже встановлено обставини, які мають суттєве значення для вирішення кримінального провадження, зокрема місце зіткнення, тощо. Інших нових обставин під час судового розгляду не встановлено. На думку захисника ОСОБА_11 , показання свідків не можуть вплинути на висновки експертів, які стороною обвинувачення прийняті як допустимий доказ. До того ж, швидкість т/з, на встановленні якої наполягає сторона обвинувачення, не перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з ДТП.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали кримінального провадження, суд доходить висновку, що клопотання про надання доручення органу досудового розслідування проведення слідчого експерименту слід залишити без розгляду; клопотання про призначення комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ст.84 КПК України встановлює, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є, зокрема, висновки експертів.

Зі змісту ст.101 КПК висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

Як зазначено в ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч.2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. (ч.2 ст.93 КПК України)

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, тощо.

В п.24 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, тощо.
За змістом ч.1 ст.356 КПК України під час судового розгляду за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого або за власною ініціативою суд має лише право викликати експерта для допиту для роз`яснення висновку.

Кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновку експерта має право надати відомості, які стосуються знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки експерта. (ч.5 ст.356 КПК України)

Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими. (ч.3 ст.89 КПК України)

Згідно ч.1 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, відомості щодо вчинення кримінального правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.286 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2019 року та з цього моменту розпочато досудове розслідування, яке закінчено з направленням до суду обвинувального акта, тобто 25.11.2019 року.

Із реєстру матеріалів досудового розслідування слідує, що судова авто технічна та транспортно-трасологічна експертиза №15711/17866 від 28.08.2019 року, як і комплексна транспортно-трасологічна та автотехнічна експертиза №19-6218/6219 від 01.11.2019 року проводилися під час досудового розслідування та долучені до кримінального провадження органом досудового розслідування.

Аналізуючи наведені норми, суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання представника потерпілої ОСОБА_8 про призначення комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи під час судового розгляду. До того ж, необхідність призначення такої експертизи заявником зовсім не обґрунтовано, в тому числі у відповідності до ст.332 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-372 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання представника потерпілої ОСОБА_8 про надання доручення органу досудового розслідування проведення слідчого експерименту залишити без розгляду.

В задоволенні клопотання представника потерпілої ОСОБА_8 про призначення комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи відмовити.

Ухвала, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення, передбаченого ч.1 ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1