Провадження № 1-кс/712/5494/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н ОВ И В:
Слідчий СВ Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернулася із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, строком на 60 днів.

Клопотання мотивується тим, що у провадженні слідчого відділення Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000841 від 05.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.11.2020 близько 03 години 00 хвилин ОСОБА_6 , спільно та за попередньою змовою із ОСОБА_7 з метою вчинення крадіжки прибули до с. Тубільці, Черкаського району на автомобілі марки «Фольксваген Пасат», р.н. НОМЕР_1 , де перебуваючи біля будинку № 15 по вул. Байбузівська ОСОБА_6 реалізуючи спільний злочинний умисел, упевнившись, що за його умисними протиправними діями ніхто не спостерігає, та вони є таємними для оточуючих, у момент коли ОСОБА_7 залишився біля автомобіля неподалік вказаного будинку та стежив за прилягаючою територією для негайного сповіщення ОСОБА_6 про появу сторонніх осіб та гарантуючи таким чином можливість уникнути затримання, ОСОБА_6 таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом відкриття вхідних дверей проник до підсобного приміщення вказаного домоволодіння, звідки викрав електропилу (циркулярку) марки «Matrix», МS 180 з червоною ручкою, вартістю близько 2000 грн., бензопилу марки «Stihl» з написом «Saber», оранжевого кольору, вартістю близько 5000 грн., перфоратор марки «Bosch» синього кольору, вартістю близько 1000 грн., що належать власнику домоволодіння ОСОБА_8 , 1972 р.н., після чого ОСОБА_6 завантажив викрадене майно до автомобіля Фольксваген Пасат, де його чекав ОСОБА_7 , після чого вони з місця вчинення злочину з викраденим майном поїхали, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму близько 8000 гривень, а у подальшому викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Черкаси, Черкаської області, громадянин України, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом, депутатом, ліквідатором аварії на ЧАЕС, учасником бойових дій не являється, непрацюючий, освіта середня, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України.

05.11.2020 о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_6 було затримано працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України у зв`язку з тим, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець та сукупність очевидних ознак на тілі, одязі і місці події вказували на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

06.11.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб та поєднана з проникненням у інше приміщення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме: протоколом огляду місця події господарського приміщення за адресою: АДРЕСА_2 від 05.11.2020; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 05.11.2020; протоколом огляду місця події ломбарду «Благо» за адресою: м. Черкаси, вул. Небесної Сотні, 57/3; протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_4 від 01.09.2020 з додатком; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_6 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) можливе переховування від органів досудового розслідування та/або суду; 2) можливий незаконний вплив на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; 3) можливе перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; 4) можливе вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, власного джерела доходів, неодружений, в разі не обрання йому запобіжного заходу, останній усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, змінити місце проживання чи виїхати за кордон.

Ризик незаконного впливу на свідків та експерта в даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 особисто знайомий з більшістю учасників кримінального провадження, у зв`язку з цим, він матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_6 обґрунтовується тим, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень проти власності, а саме вироком Придніпровського районного суду Черкаської області від 17.03.2011 року у справі № 1-71/11 останнього засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі на три роки за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; запобігати спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом із цим, щодо ОСОБА_6 відкрито ряд виконавчих проваджень на підставі несплати ним штрафів, які призначено йому судом у справах про адміністративні правопорушення.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 матиме реальну можливість змінити місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення злочину, крім цього вчинити інше кримінальне правопорушення. що перешкоджатиме досягненню завдання кримінального провадження та досягненню цілей покарання (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Натомість органом досудового розслідування встановлено неможливість застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили запобіганню зазначених в клопотанні ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваною, таких як: 1) особисте зобов`язання - оскільки він є найбільш м`яким запобіжним заходом та не передбачає будь-яких обмежень, у зв`язку з чим взагалі не забезпечить запобіганню вказаних у клопотанні ризиків; 2) особиста порука - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків та стосовно ОСОБА_6 не надходило від осіб, які заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків; 3) застава - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків, а також відсутні відомості про те, майновий та сімейний стан підозрюваної дає їй можливість внести за себе заставу; 4) домашній арешт - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних у даному клопотанні ризиків.

Беручи до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який, відповідно до ч. 3 ст. 185 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, а також те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також зважаючи на те, що досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначеним у клопотанні ризикам будь-яким іншим із передбачених у КПК України більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із позбавленням волі, тому існує достатньо реальних підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задоволити.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки у підозрюваного є постійне місце проживання, вину свою в інкримінованому правопорушенні визнає, щиро розкаюється, сприяє розкриттю кримінального злочину.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжний заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. Рішенням ЄСПЛ «Сельчук проти Туреччини» визначено, що попередня судимість може бути підставою ризику вчинення нових правопорушень.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точку зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нею обмежувального заходу, то з огляду на наведені дані у клопотанні та в матеріалах долучених до нього є всі підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_6 кримінальному провадженні.

В своєму клопотанні, слідчий посилається на те, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, власного джерела доходів, неодружений, в разі не обрання йому запобіжного заходу, останній усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, змінити місце проживання чи виїхати за кордон. ОСОБА_6 особисто знайомий з більшістю учасників кримінального провадження, у зв`язку з цим, він матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень проти власності. Щодо ОСОБА_6 відкрито ряд виконавчих проваджень на підставі несплати ним штрафів, які призначено йому судом у справах про адміністративні правопорушення. ОСОБА_6 матиме реальну можливість змінити місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення злочину, крім цього вчинити інше кримінальне правопорушення. що перешкоджатиме досягненню завдання кримінального провадження та досягненню цілей покарання.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме: протоколом огляду місця події господарського приміщення за адресою: АДРЕСА_2 від 05.11.2020; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 05.11.2020; протоколом огляду місця події ломбарду «Благо» за адресою: м. Черкаси, вул. Небесної Сотні, 57/3; протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_4 від 01.09.2020 з додатком; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_6 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини, зокрема у викладених рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції» та інших, роз`яснив, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05 від 11 липня 2006 року одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу.

За роз`ясненнями п.п. 3, 13 постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №10 та від 24 жовтня 2008 року №15), взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Посилання слідчого на той факт, що підозрюваний може перешкоджати слідству іншим чином, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки слідчий вимірює небезпеку можливості переховуватися від правосуддя лише і виключно наявністю самої можливості, при цьому не наводячи жодних об`єктивних даних.
Як з`ясовано в даному судовому засіданні ОСОБА_6 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, визнає вину в інкримінованому злочині, щиро розкаюється, при затриманні спроб втеч не здійснював, надає покази та сприяє розкриттю кримінального правопорушення.
ОСОБА_6 протягом року проходить реабілітацію від наркотичної залежності, та приймає щоденно препарат «Метадон», що підтверджується довідкою та поясненнями ОСОБА_6 .

За таких обставин, та аналізу зібраних досудовим розслідуванням матеріалів клопотання та кримінального провадження, суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194 195, 369 372 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України задовольнити частково.
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 05 січня 2021 року, включно.
Строк домашнього арешту обчислювати з моменту винесення ухвали, тобто з 07 листопада 2020 року.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого СВ Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, прокурора та суду за першою вимогою;
2) не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово та не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду.
3) носити електронний засіб контролю.
Застосування електронного засобу контролю здійснюється слідчим або уповноваженими працівниками органу поліції визначеного слідчим.
Роз`яснити, що невиконання покладених на нього судом обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Ухвала про запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення.

Копію ухвали направити начальнику Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області для організації її виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1