У Х В А Л А
продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою

11 листопада 2020 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001206 від 23.12.2019, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Домантове Золотоніського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Домантове Золотоніського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває вказане кримінальне провадження.
У судовому засіданні прокурор відповідно до ст. 331 КПК України заявила клопотання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою. В обґрунтування вказаного клопотання зазначила, що обвинувачені обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного з посяганням на життя та здоров`я людини похилого віку, зауважила, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, а ОСОБА_5 притягувався до кримінальної відповідальності, обоє не мають міцних соціальних зв`язків, не працюють, інших джерел доходу не мають, що може свідчити про те, що, перебуваючи на волі, вони можуть продовжувати злочинну діяльність, ухилятися від явки до суду, впливати на недопитаних свідків, потерпілу, тому просить вирішити питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених на 60 днів.
Захисники та обвинувачені заперечили проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що реальні ризики вчинення обвинуваченими дій, які зазначає прокурор, не доведені, а лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для продовження тримання під вартою. Вказали, що обвинувачені мають постійне місце проживання, а тому мають міцні соціальні зв`язки. Захисник ОСОБА_7 звернув увагу суду на те, що його підзахисний ОСОБА_5 примирився з потерпілою, про що свідчить письмова заява останньої про відсутність претензій матеріального характеру до ОСОБА_5 , а тому ризик незаконного впливу на потерпілу його підзахисним вважає відсутнім. Додав, що ОСОБА_5 визнає фактичні обставини вчинення інкримінованого злочину, а не погоджується лише з кваліфікацією, що також має бути враховано судом, просив суд змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на інший, не пов`язаний із триманням під вартою. Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 просили суд змінити останньому запобіжний захід на інший, не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема, на цілодобовий домашній арешт. При цьому, захисник ОСОБА_6 просила суд взяти до уваги те, що її підзахисний уже тривалий час перебуває під вартою.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, вважає необхідним зазначити наступне:
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, суд погоджується з висновком прокурора про існування обґрунтованої підозри щодо можливого вчинення саме цими особами інкримінованого їм кримінального правопорушення (злочину).
Вирішуючи клопотання прокурора, суд зважає також на те, що обвинувачені обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк від 8 до 15 років.
Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть, з метою уникнення покарання, здійснювати психічний або фізичний вплив на свідків, які на сьогодні не допитані судом.
Крім того, тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування обвинувачених від суду.
Також, на обґрунтування ризику можливого переховування обвинувачених від правосуддя, суд надає оцінку особам обвинувачених, які тяжкими захворюваннями, що перешкоджали б утриманню їх під вартою, не страждають; раніше притягувалися до кримінальної відповідальності, однак це не призвело до позитивних змін в особистості обвинувачених і не створило у них готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві; що свідчить про підвищену суспільну небезпечність і небажання стати на шлях виправлення.
У зв`язку з вказаними обставинами суд дійшов висновку про те, що обвинувачені не мають міцних соціальних зв`язків, які були б засобом превенції від можливої подальшої негативної і девіантної поведінки та ухилення від явки до суду.
Водночас, наявність у обвинувачених постійного місця проживання не гарантує усунення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
При цьому, зважаючи на письмову заяву потерпілої ОСОБА_8 про відсутність претензій матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 , ризик незаконного впливу останнього на потерпілу суд вважає відсутнім, однак інші ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені вище, суд вважає такими, що продовжують існувати.
Наявність обґрунтованої підозри у вчинені обвинуваченими інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) та продовження існування ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, дають підстави суду для продовження строку дії запобіжних заходів щодо них.
Суд враховує, що відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України та статті 176 КПК України тримання під вартою є винятковим та найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, а також запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України.
Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених, суд на теперішній час не встановив.
Доводи обвинувачених та їхніх захисників щодо заперечення проти продовження строку дії міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених суд вважає непереконливими і необґрунтованими, оскільки стороною захисту не доведено належними та допустимими доказами зміни всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, зменшення або зникнення ризиків, які обумовлювали обрання запобіжних заходів.
За вказаних обставин, враховуючи, що судове провадження у даній справі Черкаським районним судом Черкаської області не закінчено, учасники провадження та свідки не допитані, не досліджені інші докази у справі, беручи до уваги необхідність виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, з метою запобігти спробам переховування від суду, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 та частиною третьою статті 199 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а тому у задоволенні клопотання обвинувачених та їхніх захисників про зміну запобіжного заходу на більш м`який слід відмовити.
Відповідно до частини першої статті 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Відтак, суд дійшов висновку, що підстав для зміни чи скасування міри обраних під час досудового розслідування запобіжних заходів немає, а тому обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб.
На підставі викладеного, керуючись ст. 27, 177, 183, 194, 197, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити попередній - тримання під вартою в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», продовживши строки тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, тобто до 10 січня 2021 року включно.
Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження, направити начальнику Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» - для виконання, а також прокурору для контролю.
У задоволенні клопотання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також їхніх захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.
Строк дії ухвали складає шістдесят днів з дня її проголошення та до 10 січня 2021 року, включно.
Ухвала підлягає до негайного виконання, однак може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду у порядку та строки, передбачені діючим законодавством.

Суддя: ОСОБА_1