Центральний районний суд м. Миколаєва
справа № 490/4492/20
провадження № 1-кс/490/2877/2020
У Х В А Л А

28 липня 2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Одеса, Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27.07.2020р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Згідно вказаного клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 25.07.2020р. близько 19:30 год. ОСОБА_6 перебував у барі "Бруклін", який розташований за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний 161, де вживав спиртні напої разом зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_9 та ще з одним невідомим йому чоловіком (який в ході досудового розслідування встановлений як ОСОБА_10 ). В зв`язку з чим, у ході вживання спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_6 та чоловіком на ім`я ОСОБА_9 виникла сварка, в ході якої останні вийшли на вулицю для з`ясування обставин та знаходилися неподалік квіткового ринку, який розташований по вул. 3 Слобідська в м. Миколаєві. В ході сварки, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , який вийшов на вулицю разом із ними, нанесено один удар долонею в область голови. Вказаний жест обурив ОСОБА_6 та в цей час в нього виник умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень останньому. В подальшому, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_6 підійшов до одного з кіосків на квітковому ринку, де взяв стілець, яким в подальшому наніс не менше двох ударів в область голови ОСОБА_10 . Від нанесених тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_10 впав на землю та затулив руками голову, але незважаючи на це, ОСОБА_6 продовжив вчиняти свої протиправні дії та наніс останньому ще декілька ударів стільцем в область голови, від чого потерпілий втратив свідомість. В подальшому дії ОСОБА_6 були припинені свідками події.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді забою головного мозку, субдуральної гематоми лобної долі зліва, перелому склепіння черепу.

Вказані вище дії підозрюваного ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковано як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Сторона захисту проти задоволення клопотання заперечувала та просила застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, обґрунтовуючи свої доводи тим, що підозра є необґрунтованою та відсутні ризики, на які посилається прокурор.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, зокрема: протоколом огляду місця події від 25.07.2020р., в ході якого виявлено та вилучено стілець білого кольору зі слідами речовини бурого кольору та слід бурого кольору на поверхні каналізаційного люку; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; випискою із журналу ЛШМД м. Миколаєва на ім`я ОСОБА_10 , згідно якої останньому встановлено діагноз "Забій головного мозку, субдуральна гематома лобної долі зліва, перелом склепіння черепу"; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню №0002451 відносно ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У своєму клопотанні слідчий зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

На їх наявність вказує те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, не працює, не має офіційних законних джерел доходу, не одружений, не має достатньо міцних соціальних зв`язків.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.

У той же час, таким ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 не працює, не має власного житла чи родичів у м. Миколаєві, а проживає у найманій квартирі, договір щодо найму якої відсутній. Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ніяким чином не перешкодить останньому вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органів слідства та суду і здійснювати незаконний вплив на свідків в даному провадженні. Підстави для визначення відносно ОСОБА_6 застави відсутні, оскільки у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, що є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25 вересня 2020 року включно.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1