Провадження № 1-кп/947/1205/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2020 року Київський районний суд м. Одеси, в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4
захиснків ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002035 від 29.07.2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Одеси, з середньо-спеціалізованою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, українки, уродженки м. Миколаїва, з середньою освітою, не одруженої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Так, 28.07.2020 приблизно о 07 годині ранку обвинувачений ОСОБА_7 в ході телефонної розмови з гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 я здійснив найм суточного житла з метою відпочинку за адресою: АДРЕСА_4 . Приблизно о 07 годині 10 хвилин до вищевказаної адреси прибили ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ( яка представилась ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ), де їх зустрів власник житла, а саме ОСОБА_4 . В ході усної домовленості з власником житла останні розрахувавшись за дві доби проживання за вищевказаною адресою у розмірі 600 гривень та яким було надані кімнати для відпочинку.
В нічний час доби з 28.07.2020 на 29.07.2020, більш точного часу встановити не надалось можливим у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належало власнику житла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 я, та яке знаходилось в кімнатах №5 та №2, які знаходяться на першому поверсі будинку та кімнат № НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , які знаходяться на другому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_4 .
Реалізуючи свій спільний злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , впевнившись що їх дії носять таємний характер, та власник житла відпочиває та не помітить дій останніх, проникли до закритих кімнат даного будинку.

Далі, перебуваючи безпосередньо в кімнатах під номером № 2,5,6, 7,8, 9, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 обравши об`єктом своїх злочинних дій майно, яке належить ОСОБА_4 , знаходячись у вищевказаних кімнатах, таємно викрали наступні речі, а саме: в кімнаті №5 та №2 комплект пультів, приставки Т2, антену, з кімнати №7, №8, №9 комплект пультів, приставки Т2, антену, та №6 - телевізор марки «Philips».

Після чого останні викликали таксі та з викраденим майном, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покинули місце в чинення ними кримінального правопорушення. В ході руху на автомобілі, останніми було здійснено зупинку за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 33, де розташований цілодобовий ломбард «Скарбниця» з метою здачі викраденого майна. Однак, під час повернення до автомобіля, який їх очікував, були зупинені співробітниками патрульної поліції.

Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб.
Своїми умисними діями, обвинувачена ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, а саме: він разом з ОСОБА_8 орендували кімнату в будинку за адресою АДРЕСА_4 . У нічний час доби, з 28.07.2020 року на 29.07.2020 року, таємно, разом з ОСОБА_8 , зайшли до закритих кімнат будинку за адресою АДРЕСА_4 , та винесли звідти майно, яке вказано в обвинувальному акті. У скоєному щиро кається, та просить його суворо не карати.
Обвинувачена ОСОБА_10 у судовому засіданні визнала свою вину у повному обсязі у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та пояснила, що дійсно вчинила інкримінований їй злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, а саме: що вона разом з ОСОБА_7 орендували кімнату в будинку за адресою АДРЕСА_4 . У нічний час доби, з 28.07.2020 року на 29.07.2020 року, таємно, разом з ОСОБА_7 , зайшли до закритих кімнат будинку за адресою АДРЕСА_4 , та винесли звідти майно, яке вказано в обвинувальному акті. У скоєному щиро кається, та просить її суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнали свою вину у повному обсязі у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, тому у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та дослідженням матеріалів характеризуючи особу кожного з обвинувачених.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кожному з них злочинів, доведена в повному обсязі і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 , суд кваліфікує наступним чином:
- за ч. 3 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченої ОСОБА_8 , суд кваліфікує наступним чином:
- за ч. 3 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_8 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_8 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючі сукупність вищезазначених обставин, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який не працює, раніше не судимий, але вчинив умисне кримінальне правопорушення, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, відсутність у потерпілого вимог матеріального характеру, враховуючи наявність обставин який пом`якшують покарання та відсутність обставин які обтяжують покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
Враховуючі сукупність вищезазначених обставин, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_8 , яка не працює, раніше не судима, але вчинила умисне кримінальне правопорушення, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, відсутність у потерпілого вимог матеріального характеру, враховуючи наявність обставин який пом`якшують покарання та відсутність обставин які обтяжують покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченої ОСОБА_8 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
Крім того, призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з застосуванням ст. 75 КК України, суд керується позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, стягнути з обвинувачених ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 .
Цивільний позов по справі не заявлявся потерпілим.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнити з під варти в залі суду.

Зарахувати ОСОБА_7 , як часткове відбуте покарання, строк його попереднього ув`язнення - з моменту затримання, а саме з 28.07.2020 року по 24.09.2020 року.

Визнати ОСОБА_8 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_8 , а наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнити з під варти в залі суду.

Зарахувати ОСОБА_8 , як часткове відбуте покарання, строк її попереднього ув`язнення - з моменту затримання, а саме з 28.07.2020 року по 24.09.2020 року.

Стягнути солідарноз ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рівних частках на користь держави за проведення товарознавчої експертизи № 595 ТГ, грошові кошти в розмірі 2 615 гривень 20 копійок.
Стягнути солідарноз ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рівних частках на користь держави за проведення трасологічної експертизи № 985 Д, грошові кошти в розмірі 980 гривень 70 копійок.
Речовій докази: вважати повернутими за належністю потерпілому ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1