УХВАЛА

14 січня 2021 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Рівне в режимі відеоконференції між Рівненським міським судом та ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» кримінальне провадження №0005599 від 19.08.2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
На розгляді у Рівненському міському суді перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 . Вказує, що заявлені ризики передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не перестали існувати. Наведене вказує на суспільну небезпечність ОСОБА_6 , а також що він може вчинити інші злочини. Перебуваючи на волі, останній може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам. Просив продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, з визначення застави у розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник просили в задоволенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що клопотання прокурора слід задоволити.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Також у рішенні «Харченко проти України», ЄСПЛ зазначив, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Можливість ОСОБА_6 переховуватися від правоохоронних органів та суду, суд вважає такі дії вірогідними, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, доказів про існування міцних соціальних зв`язків не подано, він не одружений, не працює, осіб, які б перебували на його утриманні не має, що вказує на існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкі кримінальні правопорушення, а також обставини та характер вчинення злочину, у яких обвинувачується, їх суспільну небезпечність, існує ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам. Щодо існування ризику передбаченого п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не доведено.

З урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення та вартості завданої злочином шкоди, розмір застави, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України буде достатнім визначити 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,

У разі внесення застави, з урахуванням тяжкості та обставин злочину, слід покласти обов`язки передбачені статтею 194 КПК України, а саме : не відлучастиь із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну; носити електронний засіб контролю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, колегія суддів-

УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 - задоволити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України продовжити строком на 60 днів з 14 січня 2021 року по 14 березня 2021 року включно.

Обвинуваченого утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Одночасно визначити розмір застави - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 681 000 (шістсот вісімдесят одна тисяча) гривень яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, Банк отримувача, ДКСУ, м.Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0010559.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі та у спосіб визначений в ухвалі.

Покласти у разі внесення застави на обвинуваченого обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучастиь із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків, у разі внесення застави - до 14.03.2021.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019, № 4-р/2019.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2