ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2020 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 00004468,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2020 року частково задоволено клопотання прокурора та накладено арешт, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження на нерухоме та рухоме майно, яке належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: - Ѕ земельної ділянки (кадастровий номер :04:000:0437, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240, площа (Га): 0.5282); - Ѕ земельної ділянки (кадастровий номер :04:000:0436, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240, площа (Га): 1.9669); - земельну ділянку (кадастровий номер :04:000:0164, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242, площа (Га): 2); - квартиру (реєстраційний номер майна 01, адреса АДРЕСА_1 ); - автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 ; - автомобіль VOLKSWAGEN GOLF VARIANT, державний номерний знак НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 , заборонивши здійснювати будь-які операції пов`язаних із відчуженням вказаного майна.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що оскільки ОСОБА_8 підозрюється за ч. 1 ст. 191 КК України, норма якої передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна , тому відповідно до п.п. 3,4 ст. 170 КПК України існує необхідність конфіскації майна як виду покарання, а також для забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Разом з тим, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_8 є власником : Ѕ земельної ділянки (кадастровий номер :04:000:0437, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240, площа (Га): 0.5282) та Ѕ земельної ділянки (кадастровий номер :04:000:0436, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240, площа (Га): 1.9669), тому не може бути задоволене клопотання прокурора про накладення арешту на всю частку (частки) вказаних земельних ділянок, у зв`язку із чим клопотання підлягає частковому задоволенню.

Не погоджуючись з цим рішенням слідчого судді, третя особа, щодо майна якої вирішується питання ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на майно, а саме, на: 1 ) квартиру (реєстраційний номер майна 01, адреса АДРЕСА_1 ); 2) автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, державний номерний знак НОМЕР_7 , VIN НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 ; 3) автомобіль VOLKSWAGEN GOLF VARIANT, державний номерний знак НОМЕР_8 , VIN НОМЕР_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 .

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 є дружиною та чоловіком, тому кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Зазначає, що квартира (реєстраційний номер майна 01, адреса АДРЕСА_1 ), відповідно до договору купівлі-продажу від 20.10.2015 року, належить ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності
Також посилається на те, що відповідно до ч. 3 ст. 73 СК України, при відшкодуванні шкоди, завданої кримінальним правопорушенням одного із подружжя, стягнення може бути накладено на майно, набуте за час шлюбу, якщо рішенням суду встановлено, що це майно було придбано за кошти, здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Також зазначає, що відповідно до ч. 12 ст. 170 КПК України заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому приміщенні не допускається.
Щодо накладення арешту на автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, державний номерний знак НОМЕР_7 , VIN НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , та автомобіль VOLKSWAGEN GOLF VARIANT, державний номерний знак НОМЕР_8 , VIN НОМЕР_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 , зазначає, що це майно також є сумісною власністю.
При цьому, при встановленні заборони користування цими автомобілями, слідчий суддя не обґрунтував необхідності такої заборони для досягнення мети арешту.
Зазначає, що ОСОБА_8 хворіє, є інвалідом 2-ї групи, потребує систематичних поїздок до лікувального закладу у м. Київ для проходження лікування, також на їх утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, які відвідують дошкільний заклад та школу, тому транспортний засіб є необхідний для їх перевезення.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення накладення арешту на майно, а саме, на: 1) Ѕ земельної ділянки (кадастровий номер :04:000:0437, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240, площа (Га): 0.5282); 2) Ѕ земельної ділянко (кадастровий номер :04:000:0436, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240, площа (Га): 1.9669); 3) земельну ділянку (кадастровий номер :04:000:0164, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242, площа (Га); 4) квартиру (реєстраційний номер майна 01, адреса АДРЕСА_1 ); 5) автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, державний номерний знак НОМЕР_7 , VIN НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 ; 6) автомобіль VOLKSWAGEN GOLF VARIANT, державний номерний знак НОМЕР_8 , VIN НОМЕР_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 .
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, так як при її постановлені порушені вимоги кримінально-процесуального законодавства.
Посилається на те, що Ѕ земельної ділянки (кадастровий номер :04:000:0437, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240, площа (Га): 0.5282). та Ѕ земельної ділянки (кадастровий номер :04:000:0436, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240, площа (Га): 1.9669) є земельними ділянками, призначеними для ведення товарно сільськогосподарського виробництва, відчужувати які у будь-який спосіб заборонено законом, при цьому ці земельні ділянки з 15 січня 2019 року та по 15 січня 2026 року, на підставі відповідного договору, передані в оренду СТОВ «Злагода», що підтверджується Інформацією з реєстрів.
Отже, приймаючи таке рішення, слідчий суддя по суті заборонила орендатору використовувати земельні ділянки відповідно до їх цільового призначення і умов укладеного договору, тобто втрутилася у цивільно-правові відносини.
Щодо земельної ділянки (кадастровий номер :04:000:0164, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242, площа (Га) 2, то відповідно до Інформації з реєстрів, цільовим призначенням цієї земельної ділянки є ведення особистого селянського господарства, і її ОСОБА_8 17 червня 2017 року на 10 років передано в оренду ОСОБА_10 , тобто приймаючи рішення про накладення арешту на цю земельну ділянку шляхом заборони розпоряджатися та користуватися нею, слідчий суддя по суті заборонила орендатору використовувати цю земельну ділянку відповідно до її цільового призначення і умов укладеного договору
Зазначає, що квартира (реєстраційний номер майна 01, адреса АДРЕСА_1 ), та автомобілі MITSUBISHI OUTLANDER, державний номерний знак НОМЕР_7 , VIN НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , та автомобіль VOLKSWAGEN GOLF VARIANT, державний номерний знак НОМЕР_8 , VIN НОМЕР_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 належать ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Колегією суддів встановлено, що СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000468 від 10 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

13.11.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_8 є власником такого нерухомого майна : - Ѕ земельної ділянки (кадастровий номер :04:000:0437, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240, площа (Га): 0.5282);
- Ѕ земельної ділянки (кадастровий номер :04:000:0436, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240, площа (Га): 1.9669);
- земельної ділянки (кадастровий номер :04:000:0164, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242, площа (Га): 2);
- квартири (реєстраційний номер майна 01, адреса АДРЕСА_1 ).
Також відповідно до данних інтегрованої підсистеми Національної поліції України та ІІПС ОВС України на ОСОБА_8 зареєстровано:
- автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 ;
- автомобіль VOLKSWAGEN GOLF VARIANT, державний номерний знак НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 .
Задовольняючи частково клопотання прокурора, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення кримінального провадження шляхом накладення на підставі п.п. 3, 4 ч.2 ст. 170 КПК України арешту на вказане вище нерухоме майно, зареєстроване за підозрюваною на праві власності із забороною користуватися, розпоряджатися та відчужувати вказане нерухоме майно.
Між тим, відповідно до п.1, 5 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна та розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Однак, слідчий суддя, накладаючи арешт на вищезазначене рухоме та нерухоме майно, вказаних вимог закону не дотримався, оскільки не мотивував заборону користування цим майном.

Так, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про арешт майна в частині заборони користування квартирою (реєстраційний номер майна 01, адреса АДРЕСА_1 ) не підлягає задоволенню з огляду на приписи норми ч.12 ст.170 КПК України про те, що заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Не підлягає задоволенню клопотання прокурора в частині заборони користування автомобілем VOLKSWAGEN GOLF VARIANT, державний номерний знак НОМЕР_4 , так як відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно, однак, слідчий суддя, накладаючи арешт, не мотивував заборону користування цим майном.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тому враховуючи, що ОСОБА_8 є інвалідом 2-ої групи, колегія суддів приходить до висновку щодо можливості надання у користування автомобіля VOLKSWAGEN GOLF VARIANT, державний номерний знак НОМЕР_4 , тоді як в частині надання права користуватися автомобілем MITSUBISHI OUTLANDER, державний номерний знак НОМЕР_1 , апеляційні скарги є необґрунтованими.
Також не підлягає задоволенню клопотання слідчого про арешт в частині накладення арешту на майно із забороною права користування - Ѕ земельної ділянки (кадастровий номер :04:000:0437), Ѕ земельної ділянки (кадастровий номер :04:000:0436) та земельної ділянки (кадастровий номер :04:000:0164), оскільки відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, - вони передані в оренду, а тому відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, тому рішення слідчого судді щодо заборони користування вищезазначеними земельними ділянками є необґрунтованим.

Також слідчим суддею питання щодо заборони чи обмеження прав особи вирішено не у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, відповідно до якої у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпорядження або користування майном у разі передбачення та вказівку на таке майно.

При цьому, колегія суддів зазначає, що резолютивна частина містить положення, які суперечать одне одному та унеможливлюють його виконання, оскільки слідчим суддею зазначено як про заборону користування, розпорядження і відчуження майном, так і тільки про заборону операцій, пов`язаних із відчуженням.

Крім того, у матеріалах справи відсутній цивільний позов, а тому мета його забезпечення відшкодування шкоди не доведена. При цьому, колегія суддів погоджується із підставою накладення арешту на майно, передбачене п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про часткове задоволення клопотання прокурора про арешт майна з мотивів, викладених апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2020 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 00004468 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2020 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 00004468 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на наступне нерухоме та рухоме майно, яке належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони розпорядження:

- Ѕ земельної ділянки (кадастровий номер :04:000:0437, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240, площа (Га): 0.5282);

- Ѕ земельної ділянки (кадастровий номер :04:000:0436, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240, площа (Га): 1.9669);

- земельну ділянку (кадастровий номер :04:000:0164, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242, площа (Га): 2);

- квартиру (реєстраційний номер майна 01, адреса АДРЕСА_1 );

- автомобіль VOLKSWAGEN GOLF VARIANT, державний номерний знак НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 .

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження та користування на автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4