Дата документу 21.09.2020 Справа № 311/480/15
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 311/480/15-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/112/20 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула 21 вересня 2020 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 29 вересня 2015 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ульянівка, Василівського району, Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини

23.04.2014 року, о 23 годині 14 хвилин ОСОБА_7 , за допомогою слюсарного ріжучого інструменту, не встановленого в ході досудового розслідування, шляхом часткового пропилу гвинтового замку на металевій решітці вхідних дверей з подальшим зламом,проник до крамниці «Троянда», яка знаходиться по АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою крадіжки чужого майна, повторно, таємно скоїв крадіжку:
цигарок «Marlboro Gold Original» в кількості 80 пачок, вартістю 1 пачки - 14 гривен 62 копійки, на загальну суму 1169 гривен 60 копійок,
цигарок «Winston Blue» в кількості 70 пачок, вартість 1 пачки - 12 гривень 64 копійки, на загальну суму 884 гривні 80 копійок,
цигарок «Winston Blue Super Slims» у кількості 65 пачок, вартість 1 пачки - 13 гривень 10 копійок, на загальну суму 851 гривень 50 копійок,
цигарок «Chesterfield Blue» в кількості 75 пачок, вартість 1 пачки - 13 гривень 14 копійок, на загальну суму 985 гривень 50 копійок,
цигарок «Chesterfield Red» в кількості 70 пачок, вартість 1пачки - 14 гривень 15 копійок, на загальну суму 990 гривень 50 копійок,
цигарок «Kent Nanotek Silver» в кількості 30 пачок, вартість 1 пачки - 12 гривень 46 копійок, на загальну суму 373 гривні 80 копійок,
цигарок «Kent HDS Blue» в кількості 50 пачок, вартість 1 пачки - 12 гривень 46 копійок, на загальну суму 623 гривні,
цигарок «Marlboro» червоне в кількості 50 пачок, вартість 1 пачки - 14 гривень 54 копійки, на загальну суму 727 гривні,
цигарок «Кemel» жовті в кількості 40 пачок, вартість 1 пачки - 13 гривен 57 копійок на загальну суму 542 гривні 80 копійок,
цигарок «Кemel Blue» в кількості 30 пачок вартість 1 пачки - 13 гривень 57 копійок на загальну суму 407 гривень 10 копійок,
цигарок «Прима Люкс» №6 в кількості 100 пачок вартість 1 пачки - 9 гривень 28 копійок, на загальну суму 928 гривень,
цигарок «Pal Mell Silver» у кількості 86 пачок, вартість 1 пачки - 10 гривень 47 копійки, на загальну суму 900 гривні 42 копійки,
цигарок «Davidoff Gold Slims» у кількості 60 пачок, вартість 1 пачки - 12 гривень 29 копійок, на загальну суму 737 гривень 40 копійки,
цигарок «L & M Red Label» в кількості 20 пачок, вартість 1 пачки - 9 гривень 38 копійок, на загальну суму 187 гривень 60 копійок,
цигарок «L & M Blue Label» в кількості 60 пачок вартість 1 пачки - 9 гривень 40 копійок, на загальну суму 564 гривні,
ваучери поповнення рахунку: «МТС» в кількості 20 штук, вартість 1 ваучера - 41 гривня 50 копійок, на загальну суму 830 гривень, «КиївСтар» в кількості 41 штука, вартість одного ваучера - 41 гривня 50 копійок, на загальну суму 1701 гривня 50 гривень, «Лайф» в кількості 7 штук вартість одного ваучера - 26 гривень 50 копійок, на загальну суму 185 гривень 50 копійок,
грошей в сумі 1000 гривень 00 копійок,
відеокамеру спостереження МТ-120 SVF вартістю 500 гривень,
3 банки кави «Якобс Монарх» вагою 100 г., вартість 1 банки - 48 гривень на загальну суму 144 гривні, 2 пачки Є/У кави «Якобс Монарх» вагою 156 г. вартість 1 пачки - 72 гривні на загальну суму 144 гривні,
1 банка кави «Якобс Монарх» вагою 50 г. вартістю 28 гривень,
1 банка кави «Нескафе класік» вагою 186 г вартістю 45 гривень,
1 банка кави «Нескафе голд» вагою 100 г. вартістю 47 гривень,
чай в металевій банці «АКБАР» вагою 225 г. вартістю 55 гривень, після чого зник з місця події, отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном за своїм власним розсудом.
Своїми діями ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 15 553 гривні 02 копійки.
22.05.2014 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , за допомогою невстановленого в ході досудового розслідування знаряддя, шляхом відгинання зовнішньої частини лівого боку низу металевих вхідних дверей, та розбиття скла на правій верхній половинці внутрішніх дверей, проник до крамниці «Господарчі товари», яка знаходиться по вул. Центральній, 29 в с. Кам`янське Василівського району Запорізької області, яка належить ОСОБА_10 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою крадіжки чужого майна, повторно, таємно скоїв крадіжку:
грошей в сумі 500 гривень,
2 фідерних вудилищ L=3м «Adaws» вартість одного складає - 150 гривень, на загальну суму 300 гривень,
3 фідерних вудилища L=3,6м (конгер) вартість одного складає - 230 гривень, на загальну суму 690 гривень,
3 фідерних вудилища L=3,45м (конгер) вартість одного складає - 220 гривень, на загальну суму 660 гривень,
1 вудилище телескоп. 6 м без кілець махове (конгер) вартість одного складає - 150 гривень,
1 вудилище телескоп. L=4м вартість одного складає - 63 гривень,
1 котушку троллінгову «Мікадо» вартістю 500 гривень,
3 шт. котушок «Кобра» 4000 б/енерційна, вартість однієї - 150 гривень, на загальну суму 450 гривень,
3 котушки Кобра» 5000 б/енерційна, вартість однієї - 160 гривень, на загальну суму 480 гривень,
5 шт. котушок «Кобра» 2000;3000 б/енерційна, вартість однієї - 100 гривень, на загальну суму 500 гривень,
3 шт. ліски (шнур) 0,2;135 м., вартість однієї - 60 гривень, на загальну суму 180 гривень,
2 шт. ліски «Стеллок» 0,28, вартість однієї - 14 гривень 50 копійок, на загальну суму 29 гривень,
1 ліску «Стеллок» 0,18 вартість однієї - 14 гривень 50 копійок, на загальну суму 14 гривень 50 копійок,
15 шт. грузил свинцевих, вартість одного - 4 гривні 50 копійок, на загальну суму 67 гривень 50 копійок,
6 пачок крючків риболовських «Голден Катч», вартість однієї пачки - 8 гривень, на загальну суму 48 гривень,
4 пачки крючків риболовських «Кама Тцу», вартість однієї пачки - 8 гривень 50 копійок, на загальну суму 34 гривні,
3 шт. сигналізаторів кльова, електронних вартість одного - 150 гривень, на загальну суму 450 гривень,
110 шт. рукавиць брезентових, латекс, х/б вартість однієї 5 гривень 05 копійок на загальну суму 560 грн.
80 шт. лампочок 25 Вт, вартість однієї - 3 гривні, на загальну суму 240 гривен,
5 шт. кілець по металу діаметром 230мм., вартість одного - 14 гривень, на загальну суму 70 гривень, коло металеве «Алмаз» діаметром 230 мм вартістю 45 гривень,
провід сварочний автомат. Ф. 0,8 в кількості 5 шт. вартість одного - 20 гривень на загальну суму 100 гривень,
100 м. мідного проводу ПВС 2х1,5 мм вартість 1 м складає - 4 гривні 50 копійок, на загальну суму 450 гривень,
80 м. кабелю телевізійного, вартість 1 м складає - 3 гривні 50 копійок, на загальну суму 280 гривень, утюг «Крауф» вартість 200 гривень,
електронні ваги «Аврора» вартістю 160 гривень,
кавомолка «Аврора» вартістю 200 гривень,
фен будівельний «DWT» вартістю 450 гривень,
пістолет д/сіл ікона та туба вартістю 39 гривень, після чого зник з місця події, отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном за своїм власним розсудом. Своїми діями ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 7910 гривень.
2 листопада 2014 року, близько 04 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до приміщення, а саме - до магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", який знаходится за адресою: АДРЕСА_4 , за допомогою демонтажного пристрою зірвав верхній навісний замок металевої решітчастої двері, але потрапити до приміщення вказаною магазину не зміг, тому що другий навісний замок так и не зміг зірвати. Але ОСОБА_7 на скоєному не зупинився та продовжив свої злочінні дії з метою викрадення чужого майна, а саме - грошових коштів з каси, за допомогою того ж самого демонтажного пристрою пошкодив цілісність решітки на вікні вказаною магазину та рукою видавив скло вікна, намагаючись, таким чином, проникнути до приміщення магазину, але в цей час спрацювала сигналізація на пульті ВДСО (відділу державної служби охорони), та ОСОБА_7 був застигнутий на місці злочину, коли він з причин, які не залежали від його волі, не здійснив всіх дій, які вважав за потрібними для доведення злочину до кінця, та міг би викрасти грошові кошти в сумі 250 гривень, які знаходилися на той час в касі, спричинивши, таким чином, матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_11 .

Вироком Василівського районного суду Запорізької області від 29 вересня 2015 року:
ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання:
за ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі;
за ч.3 ст.185 КК України 4 роки позбавлення волі;
На підставі ст.70 КК України, поглинаючи менш суворе покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі.
На підставі ч.1, 2 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.01.2014 року у вигляді 2-х років позбавлення волі, остаточно до відбуття призначивши ОСОБА_7 покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком суду законної сили - залишений без змін у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з моменту його фактичного затримання - з 02.12.2014 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 14764 грн.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 7910 грн., моральну шкоду в сумі 1000 грн., а всього 8910 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 1733,29 грн.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В поданій 15 квітня 2019 року та зміненій в подальшому апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 не погоджується з оскаржуваним вироком, вказує, що суд в порушення положень ст. 95 КПК України послався на показання ОСОБА_7 , які були наданні останній в ході досудового розслідування.

Вказує, що суд в порушення ст. 23 КПК України, безпосередньо не дослідивши речові докази за епізодами крадіжок з магазинів «Троянда» та «Господарчі товари», посилається у вироку на постанову про визнання їх речовими доказами.

Крім того, зазначає, що судом залишена без уваги та обставина, що потерпілій було повернуто майно в більшій кількості, ніж було вилучено при обшуку, а також майно, яке вона впізнала і яке при обшуку не вилучалось.

Вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_12 щодо епізоду спроби крадіжки з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; відповіді на адвокатський запит стосовно того, що в час скоєння крадіжки з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 23.04.2015 року ОСОБА_7 за станом здоров`я не міг користуватися рукою без пошкодження хірургічних швів; та того, що слідчим, при вилученні та огляді пачок з цигарками, які були вилучені при обшуку за місцем мешкання у ОСОБА_7 не було належним чином оглянуті ці пачки та не зазначено відомості за якими ці пачки можна було б точно ідентифікувати.
Також, вказує, що суд умисно викривив покази свідка ОСОБА_13 , який був присутнім у якості понятого при проведенні обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , щодо відсутності на вилучених в ході обшуку предметах будь яких цінників та позначок.
Крім того, зазначає, що суд безпідставно послався на те, що потерпіла та свідок по епізоду крадіжки з магазину «Троянда» начебто впізнали ОСОБА_7 на відеозапису, хоча така слідча дія як впізнання по відеозаписам не проводилась.
Посилаючись на об`єм викраденого обвинуваченим ОСОБА_7 , вказує про ненадання судом жодної відповіді на доводи сторони захисту щодо можливості самостійного, без використання будь-яких транспортних засобів, викрадення.
Також судом першої інстанції проігноровані заяви ОСОБА_7 про застосування до нього фізичного тиску з боку працівників правоохоронного органу під час досудового розслідування.

Стосовно призначеного покарання, вказує про неможливість застосування положень ст.71 КК України, оскільки з урахуванням положень ч.5 ст. 72 КК України фактично невідбута обвинуваченим частина покарання за попереднім вироком відсутня.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні висловив заперечення вимогам та доводам апеляційної скарги, пославшись на доведеність вини ОСОБА_7 та правильність призначеного покарання.

Враховуючи, що обвинувачений та захисник, повідомлялися належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, відсутність питань, які б погіршували правове становище обвинуваченого, та з урахуванням необов`язкової участі захисника в даному кримінальному провадженні, апеляційний суд у відповідності до ч.4 ст. 401, ч. 4 ст. 405 КПК України проводить апеляційний розгляд за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 .

Стосовно неявки ОСОБА_7 , колегія суддів звертає увагу, що обвинувачений неодноразово не з`являвся у судові засідання апеляційної інстанції з розгляду апеляційної скарги сторони захисту.

Подане захисником клопотання, яке є вже сьоме за рахунком, про відкладення апеляційного розгляду з підстави зайнятості в іншій справі не заслуговують на увагу, оскільки по-перше визначення адвокатом ОСОБА_8 пріоритетності участі у справі є неприпустимим, по-друге, захисником належним чином не підтверджена обставина, що саме 21.09.2020 року об 11.45 годині він безпосередньо буде в іншому судовому засіданні і в іншому суді.

При цьому, судова колегія зауважує на подібних клопотаннях, які були задоволенні з метою надання можливості адвокату прибути до апеляційного суду, чим адвокат не скористався.

Неодноразові клопотання захисника про відкладення апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції розцінює як зловживання своїми процесуальними правами, скерованими на затягування апеляційного розгляду.

Враховуючи тривалість розгляду даного кримінального провадження та позицію Верховного Суду, викладену в постанові ЄУ № 753/2288/14-к (провадження 51-2932км18) від 9 жовтня 2018 року щодо фактичної відмови обвинуваченого та захисника брати участь в апеляційному розгляді кримінального провадження, судова колегія відхилила чергове клопотання адвоката ОСОБА_8 про відкладення судового засідання та вважає за можливе проводити апеляційний розгляд без участі обвинуваченого та захисника.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, прийшов до правильного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15-ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, правильно кваліфікувавши дії обвинуваченого, докладно виклав у вироку мотиви своїх висновків.

При цьому, суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які, відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню, а також навів оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів з зазначенням підстав, з яких приймає одні докази та відкидає інші.

Так, у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 , надаючи пояснення стосовно висунутого обвинувачення вказав про невизнання провини. При цьому підтвердив, що 23.04.2014 року був в смт. Степногірськ біля магазину «Троянда», який був зачинений, штовхнув камеру на будівлі магазину. Приблизно о 04-00 05-00 годині ранку поїхав на електричці додому, до м.Запоріжжя. Підтвердив, що знайомий з потерпілою ОСОБА_14 . Крім того, не заперечує того факту, що у нього вдома знаходилося багато товару, у тому числі, сигарети, чай, каву та інше, який він купував сам, а також привозили знайомі, родичі засуджених до позбавлення волі, оскільки він потім цей товар відвозив до виправних колоній та в АТО. Стосовно подій 22.05.2014 року - не пам`ятає точно, що було, але скоріш за все, він знаходився вдома. Чи був в магазині «Господарчі товари» також не пам`ятає. Стосовно подій, яки тратилися восени 2014 року, вказав, що на зупинці, в 20 метрах від магазину «Михалич», в якому він ніколи не був до цього, до нього підійшли працівники служби охорони, одягли на нього наручники та почали бити, при цьому сказали про наміри обвинувачувати його у крадіжці. Чув, що біля магазину знайшли лом, але йому його не показували. Через деякий час приїхала потерпіла ОСОБА_15 , понятих він не бачив. Його обшукали та вилучили мобільний телефон, сигарети, гроші. Також обвинувачений підтвердив факт звернення до потерпілої, щоб віддати 300 грн. на відшкодування заподіяної шкоди, але вона відмовилася їх прийняти.

Таким чином, версія обвинуваченого полягала у тому, що інкриміновані злочини він не вчиняв, що відповідає доводам апеляційної скарги.

Однак доводи, викладені в апеляційній скарзі сторони захисту спростовуються безпосередньо дослідженими судом першої інстанції та проаналізованими доказами.

Так, зміст оскаржуваного вироку засвідчує, що позиція сторони захисту, яка є аналогічною тій, що висловлена в апеляційних скаргах, була проаналізована з урахуванням безпосередньо досліджених судом першої інстанції доказів.

За епізодом від 23.04.2014 року:

Потерпіла ОСОБА_9 в суді пояснила, що вона раніше бачила обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки він декілька років назад привозив товар до її магазину. Вона орендує приміщення магазину «Троянда» в смт. Степногірськ, в якому займається торгівельною діяльністю. 24.04.2014 року її продавці виявили крадіжку в магазині, на місці з працівниками міліції залишилася її донька, яка допомагає їй з цим магазином. Після проведеної ревізії було встановлено викрадене майно та кошти, про що складено відповідний акт. Частково це майно їй було в ході досудового розслідування повернуто. При цьому, серед наданих їй слідчою для впізнання речей, вона впізнала свої, оскільки особисто проставляє цінники, на яких познає особисте маркування у вигляді букви «Z» на всьому товарі, який продається у вказаному магазині. Також потерпіла пояснила, що в магазині було 4 камери відеоспостереження, з них, одна - на вулиці, дві - всередині магазину, одна - в коридорі. З записів цих камер чітко видно особу, яка вчинила крадіжку, це був ОСОБА_7 , вона його впізнала. Магазин оснащений сигналізацією, пульт якої знаходиться вдома у її доньки.

Показання потерпілої ОСОБА_9 щодо обставин крадіжки підтвердила свідок ОСОБА_16 , яка є дочкою потерпілої та допомагала останній у здійсненні торговельної діяльності в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». ОСОБА_16 вказала про наявність на всьому товарі в магазині букви «Z». Також вказаний свідок повідомила, що магазин всередині та ззовні був обладнаний камерами спостереження, а ноутбук, на якому фіксувалася вся інформація з камер, знаходився в кабінеті. Вранці 23.04.2014 року зовнішня камера спостереження була відсутня, однак, запис з неї зберігся, на ній, як і на внутрішніх, було видно, що ОСОБА_7 , якого вона впізнала, разом з іншим чоловіком, вчиняє крадіжку з магазину, тому вона роздрукувала його фото та роздала іншим підприємцям, щоб знали, що ця особа вчиняє крадіжки. Обличчя другого чоловіка, на відміну від обличчя ОСОБА_7 , не було добре видно на камері. На записах з камер спостереження було видно як ОСОБА_7 в білі мішки з-під цукру, які знаходились в приміщенні магазину, складував товар, віддавав другому чоловікові, який виносив товар з магазину. Запис був передано працівникам міліції для долучення до провадження.

Наданні в суді показання потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_16 щодо вчинення крадіжки в магазині «Троянда» саме ОСОБА_7 узгоджуються із відеозаписом з камери спостереження, яка була розташована на будівлі крамниці «Троянда», який був досліджений під час судового розгляду в порядку ст. 359 КПК України (т.1, а.с.64-66, 154-155).

Так, згідно наданого запису: ОСОБА_7 23.04.2014 року о 23 годині 14 хвилин, підійшовши до крамниці «Троянда», побачив камеру спостереження. Потім, з принесеного з собою пакету, дістав перчатки, які одягнув на руки, предмет, схожий на плоскогубці, за допомогою якого пошкодив камеру. Згідно постанови слідчого від 26.04.2014 року даний відеозапис був визнаний речовим доказом (т.1, а.с.184).

Суд апеляційної інстанції не враховує посилання захисника щодо того, що впізнання потерпілою та свідком за відеозаписом не проводилось. Так, потерпіла ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_16 безпосередньо під час судового розгляду вказали про впізнання ОСОБА_7 з відеозапису з камери спостереження.

За протоколом огляду місця події від 24.04.2014 року та фототаблицями до нього вбачається, що під час огляду крамниці «Троянда» в смт. Степногірськ Василівського району Запорізької області було виявлено пошкодження металевої решітки на вхідних дверях та самих дверей, через які відбулося проникнення 23.04.2014 року до крамниці з подальшим викраденням речей та коштів, які в ній знаходилися. Під час огляду було виявлено та вилучено: слід тканини з вхідних дверей крамниці, болт зі слідами злому з металевої решітки вхідних дверей (т.1, а.с.135-140);

Дослідженим у судовому засіданні висновком судово-криміналістичної (трасологічної) експертизи № 143 від 12.05.2014 року підтверджується динамічні пошкодження гвинтового замка в крамниці «Троянда» з подальшим його зламом (т.1, а.с.161-163).

Згідно протоколу обшуку від 01.12.2014 року та відеозаписом фіксації слідчої дії, з якого вбачається, який проводився на підставі ухвали слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 28.11.2014 року (т.1, а.с.51), за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 були вилучені речі, які були упаковані в поліетиленові пакети та опечатані пояснювальною запискою, яка завірена підписами понятих та слідчої. Також в протоколі свій підпис поставила ОСОБА_17 . При цьому, як вбачається з цього протоколу, він був прочитаний присутнім, зауважень та пропозицій від них не надходило (т.1, а.с.51-63).

Допитаний свідок ОСОБА_18 , який був понятим при проведенні обшуку, описав хід проведеної слідчої дії (обшуку) за місцем проживання ОСОБА_7 , вказав про відсутність будь-яких неправомірних дій з боку працівників правоохоронного органу, вказав про вилучені різні речі, у тому числі, кава, чай, сигарети, посуд, запальнички, ноутбук та інше, та підтвердив правильність викладених відомостей в протоколі обшуку, поставивши свій підписав.

Посилання сторони захисту щодо викривлення показань свідка ОСОБА_18 щодо відсутності на вилучених речах цінників та позначок спростовується аудіо записом судового засідання від 25.08.2015 року (т.4 а.с. 119), оскільки вказаний свідок зазначив про наявність цінників на певних речах.

Під час огляду та пред`явлення речей для впізнання від 05.12.2014 року потерпіла ОСОБА_9 серед пред`явлений їх для впізнання речей, вилучених за місцем проживання ОСОБА_7 впізнала належні їй, які були викрадені 23.04.2014 року з крамниці «Троянда» в смт Степногірськ Василівського району Запорізької області.

Ознаки, за якими потерпіла впізнала ці речі це: етикетки, наклеєні на речах, на яких містяться букви «Z», написані маркером біля ціни товару. Речі, які впізнала ОСОБА_14 під розписку були передані їй на відповідальне зберігання (т1, а.с.129-134).

Впізнання потерпілою ОСОБА_9 належних їй речей, викрадених з магазину, за цінниками на товарах та позначкою «Z» підтвердили допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які були понятими під час проведення пред`явлення речей для впізнання 05.12.2014 року, свідок ОСОБА_21 , яка була понятою під час огляду 05.12.2014 року, свідок ОСОБА_22 , яка проводила досудове розслідування даного кримінального провадження.

Аргументи сторони захисту щодо невідповідності майна вилученого при обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 майну, яке було впізнано потерпілою та передано останній, з огляду на хронологію подій та сукупність досліджених доказів, є непереконливими.
Так, органом досудового розслідування зафіксований факт викрадення зкрамниці «Троянда» в смт Степногірськ Запорізької області майна, приналежного ОСОБА_9 , опис викраденого майна з особливими позначками знайшов відображення у матеріалах. Згодом викрадене майно було вилучено за місцем проживання обвинуваченого, описано та пред`явлено для впізнання потерпілій.
При цьому впізнання потерпілою ОСОБА_9 вилученого у обвинуваченого майна, як такого, що належить їй та перебувало у крамниці «Троянда» відбувалося у відповідності до вимог ст. 229 КПК України.

Проведенню такої слідчої дії передували: зазначення потерпілою не лише загальних ознак, а і індивідуальних ознак викраденого майна, за якими остання може впевнено впізнати викрадені у неї речі; опис вилученого за місцем проживання ОСОБА_7 речей.

Сукупна відповідність таких ознак на вилучених речах поряд із іншими доказами не залишають сумнівів щодо приналежності цього майна саме потерпілій ОСОБА_9 , а отже і їх відповідність критерію речових доказів як предметів кримінально протиправних дій з боку ОСОБА_7 за даним епізодом інкримінованого кримінального правопорушення.

Постановою про долучення речових доказів від 05.12.2014 року впізнанні потерпілою ОСОБА_9 речі, а саме три банки кави «Якобс Монарх», кава «Якобс Монарх» Є/У 2 упаковки вагою по 156 г., 1 банка кави «Якобс Монарх» в склі вагою 50 г., 1 банка кави «Нескафе класик» вагою 168 г., 1 банка кави «Нескафе Голд» вагою 100 г, чай в металевій упаковці «AKBAR» вагою 225 г., 4 пачки «Мальборо», 4 пачки «Винстон блю», 6 пачок «Честер блю», 4 пачки «Честер ред.», 3 пачки «Кемел жолтые», 3 пачки «Елем блю» були визнанні речовими доказами, які було передано за зберігання потерпілій ОСОБА_9 під гарантійну розписку (т.1, а.с.187- 189).

Отже даною постановою зафіксований факт наявності у справі речових доказів, а сам документ є процесуальним джерелом доказів (с.84 КПК України). Судова колегія вважає відсутніми підстави для визнання вказаних доказів неналежними чи недопустимими, що спростовує доводи захисника стосовно неможливості покладення в основу обвинувального вироку постанови про визнання речовими доказами.

Подальша передача майна на зберігання потерпілій перебуває у площині положень ст. 100 КПК України та не становить процесуального порушення. Незбереження потерпілою речових доказів, за встановленої умови належного фіксування виявлених за місцем проживання обвинуваченого та вилучених речових доказів, за сукупної наявності досліджених доказів, не спростовує висновків суду щодо доведеності провини ОСОБА_7 за даним епізодом.
Одночасно колегія суддів звертає увагу, що сторона захисту не оспорює факту вилучення за місцем проживання наведених вище речей та правильність викладених відомостей в постанові від 05.12.2014 року про долучення речових доказів.

При цьому, за повідомленням потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_16 незбереження відеозапису з внутрішніх у приміщенні крамниці камер відео спостереження, на яких було зафіксовано Дударя, як особу, яка здійснює крадіжку, що даними особами було виявлено шляхом огляду таких записів та незбереження речових доказів, переданих потерпілій на зберігання пов`язано із вчиненням повторної крадіжки із даної крамниці.

Фіксування камерою спостереження ОСОБА_7 23.04.2014 року о 23 годині 14 хвилин біля крамниці «Троянда», розташованої за адресою: вул. Сухоіванівська, 5, смт. Степногірськ Василівського району Запорізької області, з рукавичками та інструментом, та пошкодження обвинуваченим вказаної камери, а також виявлення за місцем проживання ОСОБА_7 викрадених речей з крамниці «Троянда», які були впізнанні потерпілою за цінниками на товарах та позначкою «Z», підтверджують факт вчинення обвинуваченим крадіжки з крамниці «Троянда».

Аргументи захисника, що місцевим судом проігноровані доводи сторони захисту, що в час скоєння крадіжки з магазину «Троянда» 23.04.2015 року ОСОБА_7 за станом здоров`я не міг користуватися рукою без пошкодження хірургічних швів спростовується змістом оскаржуваного вироку (т.4 а.с.112), при цьому обґрунтовано судом першої інстанції звернуто увагу на незнаходженні обвинуваченого на стаціонарному лікуванні в лікарні та можливість вільно пересуватися; а також зафіксовані на відеозаписі з камери спостереження магазину «Троянда» події, згідно якого наявна травма не перешкоджала ОСОБА_7 вправно, швидко та безперешкодно вивести з ладу камеру відеоспостереження.

За епізодом від 22.05.2014 року:

Потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що займається торгівельною діяльністю в магазині «Господарчі товари», сам є і продавцем. 23.05.2014 року приблизно о 08-00 годині він виявив пошкодження дверей в магазині та крадіжку в магазині. Він викликав працівників міліції. Після проведеної ревізії було встановлено викрадене майно та кошти. Нічого з викраденого йому повернуто не було.

Показання потерпілого ОСОБА_10 щодо вчинення в його магазині крадіжці узгоджуються з протоколом огляду місця події та фототаблицями до нього, відповідно до якого під час огляду крамниці «Господарчі товари» було виявлено пошкодження металевих вхідних дверей та розбиття скла на правій верхній половинці внутрішніх дверей, через які відбулося проникнення 22.05.2014 року до крамниці з подальшим викраденням речей та коштів, які в ній знаходилися. Крім того, під час огляду було виявлено та вилучено: шість слідів рук, слід перчатки з поверхні коробки (т.1, а.с.164-168).

При цьому, як слушно було встановлено та зауважено місцевим судом в зазначеному вище протоколі має місце технічна помилка в даті його складання, а саме, замість «23.05.2014 року», вказано «22.05.2014 року», оскільки як зазначено потерпілим виявлення ним крадіжки було саме 23.05.2014 року. Факт описки в даті вказаного протоколу не тягне за собою визнання цього доказу недопустимим.

За висновком судової дактилоскопічної експертизи №164 від 26.05.2014 року, відповідно до якої, слід руки розміром 23х17 мм (слід №3), вилучений 22.05.2014 року при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_5 , магазин «Господарчі товари», для ідентифікації за ним особи, придатний; сліди рук розмірами 24х19 мм (слід №1), 24х8 мм (слід №2), 10х12 мм (слід №4), 24х9 мм (слід №5), 23х18 мм (слід №6), вилучені також там, для ідентифікації за ними особи, придатні. Слід пальця руки розміром 23х17 мм (слід №3), вилучений 22.05.2014 року при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_5 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_4 », залишений не ОСОБА_10 , а іншою особою (т.4, а.с.16-19).

При цьому, районним судом встановлено, що в постанові слідчого, якою було призначено цю експертизу, має місце технічна помилка в даті його складання, а саме, замість «23.05.2014 року», вказано «22.05.2014 року», однак вказаний факт є опискою і не тягне за собою визнання доказу недопустимим.

Одночасно з цього приводу колегія суддів звертає увагу, що постанову про призначення експертизи було направлено супровідним листом саме 23.05.2014 року (т.4 а.с.16), що з урахуванням показань потерпілого щодо виявлення ним крадіжки саме 23.05.2014 року підтверджує факт описки в зазначеному вище документі.

Згідно висновку судової дактилоскопічної експертизи №304 від 14.10.2014 року, слід пальця руки розміром 23х17 мм (слід №3), вилучений при огляді місця події за адресою: Запорізька область, Василівський район, с.Кам`янське, вул.Центральна,22, магазин «Господарчі товари» залишений ОСОБА_7 (т.1, а.с.180-183).

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_23 , який проводив експертизу №304 від 14.10.2014 року та який на місці вчинення злочину особисто вилучав сліди пальців рук, підтвердив наведений висновок.

Стороною захисту не оспорюється висновок експерта № 304 від 14.10.2014 року щодо наявності відбитку пальця руки ОСОБА_7 на уламку скла.

Таким чином, наявність відбитка пальця руки ОСОБА_7 на уламку скла всередині магазину, вказує на причетність ОСОБА_7 до крадіжки з крамниці «Господарчі товари».

Доводи сторони захисту щодо неспроможності обвинуваченим самостійно без транспортного засобу вчинити крадіжки в крамницях «Троянда» та «Господарчі товари» в тому об`ємі, що ОСОБА_7 інкримінується, є необґрунтованими і спростовуються вищенаведеними доказами.

За епізодом від 02.11.2014 року:

Потерпіла ОСОБА_15 пояснила, що 02.11.2014 року, приблизно о 03-00 годині ночі, їй зателефонували співробітники служби охорони та повідомили, що відбувся замах на крадіжку з магазину. Вона відразу приїхали на місце, де побачила, що затримано обвинуваченого ОСОБА_7 , а біля нього лежав лом та робочі рукавиці помаранчевого кольору. Працівники охорони сказали, що ці речі вилучили у обвинуваченого. Вікно до приміщення магазину було пошкоджено, а також навісний замок на вхідних дверях. На місце приїхали також працівники міліції. У її присутності на обвинуваченого не здійснювався тиск, його не били, тілесні ушкодження йому не наносив ніхто. ОСОБА_7 ні на що не скаржився. Приблизно через три тижні, точно дату не пам`ятає, обвинувачений приходив до неї та пропонував кошти за те, щоб вона забрала заяву з міліції, однак вона відмовилася. На її питання до нього, як він може вчиняти крадіжки, ОСОБА_7 відповів, що в цьому нічого «страшного» не має, оскільки це майно чуже та він не викрадає багато, а по трохи, тому великої шкоди не завдає.

Свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які працювали в державній службі охорони, підтвердили факт перебування ОСОБА_7 біля магазину «Михалич», який останніми був затриманий біля вказаного магазину, коли вони приїхали на спрацювання сигналізації. При цьому, свідки вказала на наявність у обвинуваченого гвоздодера (лому) та робочих помаранчевих рукавичок (перчаток). Крім того, останні стверджували, що ніхто не чинив на ОСОБА_7 тиск та не наносили йому тілесні ушкодження чи побої.

За відомостями протоколу огляду місця події від 02.11.2014 року та фототаблицями до нього, вбачається, що в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородинська, 108, зірвано верхній навісний замок металевої решітчастої двері та пошкоджено цілісність решітки на вікні вказаною магазину та видавлено скло вікна. Під час огляду було вилучено: гвоздодер, пара перчаток, один слід тканини (т.3, а.с.126-131), які постановами слідчого були визнанні речовими доказами (т.3, а.с. 139-142)

Свідок ОСОБА_26 , який був понятим при проведенні слідчої дії в магазині «Михалич» в м.Запоріжжя, підтвердив наявність лому та перчаток, що були вилучені у Дударя. Та вказав про відсутність будь-яких тілесних пошкоджень на Дударі.

При огляді місця події зафіксовано та вилучено пара перчаток у ОСОБА_7 та один слід тканини, яка згідно висновку судової дактилоскопічної експертизи №381 від 16.11.2014 року є аналогічною тій, з якої виготовлено рукавички, вилучені у ОСОБА_7 (т.3, а.с.136-138).

Крім того, відомості протоколів про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 25.11.2014 року, 09.12.2014 року, які проведенні на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Запорізької області №08/9226т від 21.10.2014 року, підтвердили протиправну поведінку ОСОБА_7 , пов`язану з викраденням чужого майна, зокрема, й 02.11.2014 року у нічний час щодо замаху на крадіжку з магазину «Михалич» (т.1, а.с. 84-94, 96, 98-102);

З урахуванням узгодженості між собою усіх досліджених доказів за даним епізодом, суд вважає такими, що знайшли підтвердження встановлені місцевим судом фактичні обставини, за яких ОСОБА_7 здійснив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна з проникненням у інше приміщення, вчинений повторно.

Встановлені обставини наявності при затриманні обвинуваченого лому (гвоздодеру), перчаток, слід тканини, самі обставини затримання ОСОБА_7 , показів свідків, які особисто затримали обвинуваченого біля крамниці, факт пропонування обвинуваченим коштів на відшкодування заподіяної шкоди потерпілій ОСОБА_15 та відомості інших досліджених доказів спростовують твердження сторони захисту про непричетність обвинуваченого до скоєння інкримінованої епізоду злочинної діяльності в крамниці «Михалич».

Показання свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_27 спростовують версію сторони захисту щодо неправомірних дій працівниками правоохоронного органу під час затримання ОСОБА_7 .

Крім того, з метою перевірки доводів сторони захисту про незаконні дії працівників поліції по відношенню до ОСОБА_7 судом апеляційної інстанції було ініційовано проведення перевірки щодо здійснення працівниками правоохоронного органу під час досудового розслідування на обвинуваченого фізичного впливу, за наслідком якої будь-яких порушень в діях працівників правоохоронного органу не встановлено, наслідком чого стало винесення постанови про закриття кримінального провадження (т.5 а.п. 241-243), яка стороною захисту в порядку ст. 303 КПК України не оспорювалася..

Твердження сторони захисту щодо необґрунтованого не взяття до уваги місцевим судом показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_17 колегія суддів визнає безпідставним.

Так, апеляційна інстанція погоджується з висновком місцевого суду, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_17 як друг та цивільна дружина відповідно, вочевидь зацікавленні в результаті розгляду даного провадження. Показання даних осіб узгоджуються лише с показаннями самого обвинуваченого, які в свою чергу спростовуються іншими дослідженими доказами стосовно причетності ОСОБА_7 до інкримінованих кримінальних правопорушень.

Одночасно колегія суддів вважає прийнятними певні доводи сторони захисту.

Так, відсутні правові підстави для покладення в основу обвинувального вироку показань підозрюваного ОСОБА_7 , надані останнім в ході досудового розслідування, оскільки врахування його показань, наданих на досудовому розслідуванні не узгоджується з положеннями ст. 23, ч.4 ст. 95 КПК України, а отже виявляє допущені районним судом порушення з огляду на аргументування власних висновків показаннями ОСОБА_7 , наданих слідчому у якості підозрюваного.
Встановлена обґрунтованість доводів сторони захисту вимагає виключення з мотивувальної частини вироку посилання як на докази провини обвинуваченого показання підозрюваного ОСОБА_7 , надані останніми на досудовому розслідуванні.

З цього приводу слід додатково зауважити на правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові ЄУ № 301/2178/13-к від 05.12.2018 року (п.31).

Разом з тим, не взяття до уваги пояснень підозрюваного, за наявної сукупності інших доказів щодо фактичних обставин справи, які колегія суддів розцінює як достатні, належні та допустимі і у якості вагомих важелів для висновку щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого .3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України - не впливає на висновок суду щодо встановлення за критерієм «поза розумним сумнівом» провини обвинуваченого, кваліфікацію його дій.

Загальні доводи сторони захисту про недоведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів є спростовними сукупністю досліджених доказів, а саме показаннями потерпілих, свідків, які узгоджуються із письмовими доказами, наведеними у вироку та достатньо проаналізованими судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 94 КПК України.

Одночасно, місцевий суд критично поставився до невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185КК України та обґрунтовано розцінив їх як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне.

Перелічені у вироку докази переконують суд в правильності висновку районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за встановлених місцевим судом фактичних обставин.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не виявлено.

Апеляційною інстанцією не вставлено неповноти судового розгляду, оскільки місцевий суди при розгляді даного провадження детально перевірив усі доводи сторони захисту, які є аналогічними при апеляційному розгляді, та вказав обґрунтовані мотиви власних висновків на користь їх відхилення.

Районний суд, аналізуючи допустимість вказаних доказів, зробив правильний висновок про їх достеменність та законність їх збирання, досліджені докази обґрунтовано покладені в основу обвинувального вироку.

Істотних порушень кримінального процесуального законодавства, що тягнуть за собою скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст.ст. 50,65 КК України призначив необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень покарання.

Вчинення ОСОБА_7 інкримінованих злочинів у період іспитового строку, визначеному обвинуваченому вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.01.2014 року (т.6 а.с. 1-27) та невірішення питання в порядку ч.1 ст.78 КК України щодо звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, передбачає застосування положень ст. 71 КК України, що обґрунтовано знайшло відображення у оскаржуваному вироку та обумовлює відхилення доводів сторони захисту в даній частині.

Стосовно доводів сторони захисту щодо застосування до нього положень ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838 VIII від 26.11.2015 року, то колегія суддів приходить до наступного.

Так, згідно з ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України від 18.05.2017 року № 2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності із 21.06.2017 року, редакція ч.5 ст. 72 КК України була змінена в частині співвідношення попереднього ув`язнення та покарання у виді позбавлення волі у випадку зарахування попереднього ув`язнення до строку покарання, яке стало зараховуватись день за день.
Таким чином, Закон № 2046-VIII від 18 травня 2017 р. погіршує становище осіб, а тому не має зворотної дії у часі, тобто він не може поширюватися на факти й відносини, що виникли до його прийняття.

Отже у випадку, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина 5 статті 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Так, за матеріалами кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення 23.04.2014 року, 22.05.2014 року та 02.11.2014 року, що передбачає застосування положень ч.5 ст. 72 КК України, в редакції, визначеній Законом України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
Вищенаведене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 663/537/17 від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст. 72 КК України, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі, який відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З цього питання судова колегія звертає увагу на період перебування обвинуваченого під вартою: здня обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу по день його звільнення в залі суду на підставі ухвали апеляційного суду Запорізької області (т.5 а.с. 98-102).

Отже, враховуючи вищенаведене, строк перебування ОСОБА_7 під вартою у даному кримінальному провадженні, а саме з 2 грудня 2014 року по 25 квітня 2017 року включно підлягає зарахуванню у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З огляду на вище викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу захисника задовольнити часткового, а вирок суду - змінити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Василівського районного суду Запорізької області від 29 вересня 2015 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду як на доказ провини обвинуваченого на протокол допиту ОСОБА_7 в якості підозрюваного від 17.12.2014 року (т.3 а.п. 178-179).

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 02.12.2014 року по 25.04.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4