Справа № 944/4013/20
Провадження №1-кс/944/484/20
21.09.2020 рокум.Яворів
Представник ТОВ «ФК "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області із клопотанням про скасування арешту, в якому просить скасувати арешт, накладений на нерухоме майно ТОВ «Яблуневий дар», та заборону вчинення реєстраційних дій, пов`язаних з державною реєстрацією права власності, інших речових прав, обтяжень щодо нерухомого майна ТОВ «Яблуневий дар», встановлених ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 29.01.2020 у справі № 944/6357/19.
Об`єкти нерухомого майна, на які накладено арешт, не відповідають вимогам ст.98 КПК України, у зв`язку із чим не підлягають арешту. Органом досудового розслідування у клопотанні про накладення арешту на майно зазначено, що арешт на майно необхідно накласти з метою збереження речових доказів, за наявності обставин, які підтверджують, що незастосування заборони розпорядження майном призведе до зникнення, втрати, перетворення чи передачі цього майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Однак, слідчим не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, про які вказано у його клопотанні, оскільки ним не надано доказів, що об`єкти нерухомого майна відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у зв`язку із чим винесена постанова про визнання речовим доказом є формальною. Зокрема, кримінальне провадження, яке перебуває в провадженні Яворівського ВП ГУ НП у Львівської області та в межах якого накладено арешт, зареєстровано за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.2 ст.190 КК України. При цьому, жодних відомостей про те, що невідомі особи із використанням електронно-обчислювальної машини (комп`ютера) під авторизаційним модемом нотаріуса ОСОБА_9 намагались змінити відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про власника об`єктів нерухомого майна клопотання слідчого не містить. Також в клопотанні відсутні посилання на докази спроб заволодіння майном ТОВ «Яблуневий дар» шахрайським способом. Об`єкти нерухомого майна, на які накладено арешт, не є ні предметом, ні об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України. При цьому, у клопотанні слідчого не наведено даних, які б свідчили про те, що посадові особи ТОВ «Яблуневий дар» будучи введеними в оману добровільно передали об`єкти нерухомого майна/майнові права на них винним особам. Жодних свідчень про те, що до потерпілого принаймні надходили пропозиції щодо передачі такого майна матеріали клопотання також не містять. Аналогічно, жодних доказів того, що дії невідомих осіб, які полягали у несанкціонованому внесенні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяви про припинення обтяження на нерухоме майно, яке належить ТзОВ «Яблуневий дар», були спрямовані на заволодіння вказаними об`єктами нерухомості, слідчим не наведено. Об`єкти нерухомого майна, на які накладено арешт, не відповідають вимогам ст.98 КПК України, оскільки не є знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190, 361 КК України, не зберегли на собі їх сліди та не містять будь-яких відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В судовому засіданні представник ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» ОСОБА_3 клопотання підтримав у повному обсязі, з підстав наведених у такому. Додатково зазначив, що ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова вже було накладено арешт на майно, однак ухвалою Львівського апеляційного суду така скасована. Накладений арешт є безпідставним та вибраний ТОВ «Яблуневий Дар» спосіб невиконання зобов`язання, строк виконання яких вже настав. Жодних підстав для внесення відомостей до ЄРДР за ст. 190 КК України не було, а слідчим жодних слідчих дій не було проведено. Окрім цього об`єкти нерухомого майна на яке накладено арешт не підпадають під ознаки речових доказів, а відтак підстав для продовження арешту немає.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду клопотання повідомлений належним чином.
Представник володільця майна ТОВ «Яблуневий Дар» ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання про скасування арешту заперечив та пояснив, що клопотання по суті повністю тотожне апеляційні скарзі, поданій на ухвалу слідчого судді Яворівського районного суду від 29.01.2020 року. Львівським апеляційним судом відмовлено у задоволенні скарги, а ухвалу слідчого судді залишено без змін. Вважає, що арешт на майно накладено правомірно з метою збереження такого. Покликання представника скаржника щодо того, що арешт вже накладався на майно ТОВ "Яблуневого дару" не має жодного значення, оскільки зазначений арешт було накладено в рамках іншого кримінального провадження. Просить у задоволенні клопотання відмовити.
Заслухавши представника заявника, який підтримав клопотання, прокурора та представника володільця майна, які вважають клопотання необґрунтованим, оглянувши матеріали клопотання про накладення арешту на майно та дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановив такі обставини.
Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 29.01.2020 року накладено арешт на вищевказані об`єкт нерухомого із забороною державним реєстраторам прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України, іншим органам державної реєстрації прав та нотаріусам, як спеціальним суб`єктам, на які покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, органам місцевого самоврядування, на які покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією права власності, інших речових прав, обтяжень щодо зазначеного у клопотанні нерухомого майна ТзОВ «Яблуневий Дар».
Законність зазначеної вище ухвали слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області була перевірена Львівським апеляційним судом, згідно ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 29.07.2020 року апеляційна скарга представника ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» залишено без задоволення, а ухвала слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 29.01.2020 року про накладення арешту без змін.
Питання скасування арешту майна врегульовані ст. 174 КПК України, яка визначає, що арешт може бути скасовано, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Даючи оцінку доводам клопотання щодо необґрунтованості арешту майна, слідчий суддя керується нормами глави 17 КПК України, які визначають підстави, умови та порядок накладення арешту на майно у кримінальному провадженні.
Так, відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 170 КПК України підставою для постановлення ухвали про арешт майна є наявність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правого характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За приписами ч. 3 зазначеної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Ст. 98 КПК України дає визначення речових доказів як матеріальних об`єктів, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З огляду на предмет доказування у кримінальному провадженні, в рамках якого накладався арешт, та беручи до уваги, що при арешті майна з метою забезпечення збереження речових доказів перевіряється лише доказове значення майна, на яке накладається арешт, при цьому добросовісність набувача такого майна не є перешкодою для його арешту на цій підставі, слідчий суддя дійшов висновку, що арешт на вищевказані об`єкти нерухомого майна було накладено обґрунтовано, з метою недопущення суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди, внаслідок заволодіння чужим майном або придбання права на нього у відповідний спосіб та збереження майна, яке може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.
Слідчим суддею критично оцінюються доводи заявника про зменшення ризиків, які наводилися слідчим, як підстави для застосування арешту нерухомого майна, оскільки у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, призначено та проводяться експертизи.
З дня постановлення ухвали колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 29.07.2020 року жодних змін в процесуальному статусі арештованого майна не відбулося, нових обставин, які не були оглянуті судом під час розгляду апеляціної скарги на ухвалу слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 29.01.2020 року про накладення арешту заявником наведено не було, відтак слідчий суддя вважає, що заявник фактично не навів жодних доказів, на підтвердження того факту, що арешт був накладений необґрунтовано, а також, що потреба в застосуванні цього заходу - арешту майна на даний час відпала.
Враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, призначено ряд експертиз, проведення яких на даний час не завершено, ризик того, що можуть настати будь-які негативні наслідки для означеного майна, продовжує існувати, підстави вважати, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба відсутні, а відтак клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 22, 98, 170, 172-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1