Справа №639/4452/20
Провадження №1-кс/639/1931/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000599 від 13 квітня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 25.11.2002 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, 16.08.2004 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, 22.10.2007 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, 30.07.2009 Харківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, 22.09.2015 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 9 місяців,,
який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджено із прокурором Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..
Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні слідчого відділу Новобаварського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000599 від 13.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.
Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи засудженим 22.09.2015 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 9 місяців, звільнившись 27.06.2018 після відбуття покарання, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, вчинив повторно злочин проти власності за наступних обставин:

Так, ОСОБА_4 10.04.2020, попередньо зателефонувавши своєму знайомому ОСОБА_6 , приблизно о 17 годині зустрівся з останнім поблизу території ТОВ «Харківський завод підйомно-транспортного устаткування» по проспекту Новобаварському, 118 м. Харкова з тим, щоб вчинити таємне викрадення будь-якого чужого майна, яке, як на їх думку, могло знаходитися у виробничому цеху вказаного підприємства.

Відразу саме в той час ОСОБА_4 , діючи узгоджено з ОСОБА_6 , оцінивши ситуацію, що склалася та відсутністю поблизу сторонніх осіб, які могли б завадити їх протиправним діям, разом безперешкодно потрапили на охоронювану територію заводу, перелізши через паркан, яким вона огороджена.

Надалі вони прослідували до виробничого цеху, вхідні двері якого були зачинені на замок, тобто вільний доступ сторонніх осіб до майна, що знаходилося в приміщенні виробничого цеху було обмежено. Однак, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , бажаючи довести злочинний задум до кінця, та, маючи на меті ціль незаконного проникнення в цех, застосовуючи фізичну силу, руками. віджали вікно з дерев`яною рамою, зробивши тим самим в ньому отвір для можливого потрапляння в середину вказаного приміщення. Після цього вони почергово проникли через зроблений ними отвір у вікні до приміщення цеху, де біля станка на підлозі помітили випрямляч «ЕПК 80/30 а 6», який виготовлено з металу та мідного дроту, яким і вирішили таємно заволодіти.

Надалі ОСОБА_4 , продовжуючи втілювати в життя та реалізовувати злочинний задум, діючи повторно, узгоджено, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, таємно заволоділи випрямлювачем «ЕПК 80/30 а6» та здійснили його переміщення з приміщення цеху через отвір у вікні, а потім по території ТОВ «Харківський завод підйомно-транспортного устаткування» до паркану, через який перекинули його за межі охоронюваної території заводу.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї спільної з ОСОБА_6 злочинної мети, спрямованої на умисне протиправне вилучення чужого майна у власника, тобто юридичної особи, ТОВ «Харківський завод підйомно-транспортного устаткування».

Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину разом зникли та в подальшому розпорядилися ним на власний розсуд.

В результаті скоєного правопорушення-злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_6 завдали потерпілому, юридичній особі ТОВ «Харківський завод підйомно-транспортного устаткування» матеріальної шкоди на суму приблизно 7200грн.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

22.07.2020 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчинені злочинів передбачених ч.3 ст.185 КК України.
Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 , підозри підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 23.04.2020 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом огляду предметів від 17.06.2020, протоколом огляду предметів за участю потерпілого ОСОБА_7 від 07.07.2020, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 від 07.07.2020 року.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування та на даний час так само, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:
п.1 ч.1 ст. 177 КПК України злочин, який інкримінується ОСОБА_4 ,у вигляді позбавлення волі на строк до шести років позбавлення волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Крім того, у підозрюваного відсутні стійкі соціальні зв`язки (не одружений, неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб на утриманні не має, за місцем реєстрації фактично не проживає, офіційно не працевлаштований).

Водночас, ОСОБА_4 має можливість перетину державного кордону України у напрямку країн, які не передбачають необхідність пред`явлення закордонного паспорту для в`їзду на їх територію.

Таким чином існують достатні ризики для втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_4
п.3 ч.1 ст.177 КПК України - наявність зазначених ризиків обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину. На даний момент ОСОБА_4 відомі особи потерпілі, місце їх проживання, що дає йому можливість впливати на свідчення потерпілих та свідків, а саме психічно впливати на останніх та примусити їх змінити свої показання або взагалі відмовитися від них, щоб уникнути притягнення до кримінальної відповідальності.
Крім цього, у рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Так, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення останнім незаконного впливу на потерпілих, свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

п.4 ч.1 ст.177 КПК України - висновки експертів в даному випадку мають ключове значення, і це добре відомо ОСОБА_4 у зв`язку із чим є підстави вважати, що останній зможе чинити тиск на експертів. Крім цього, не виключений ризик перешкоджання судовому провадженню будь-яким іншим чином.
п.5 ч.1 ст.177 КПК України - характер та спосіб вчиненого злочину, що характеризується як злочини проти власності, тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, він, враховуючи зневажливе ставлення до найвищої соціальної цінності, може вчинити й інший злочин проти власності, а такожможе вчиняти інші кримінальні правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України органом досудового розслідування враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у якому він підозрюється; вік та стан його здоров`я; відсутність міцних соціальних зв`язків, майновий стан підозрюваного.
Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, врахованих при обранні вказаного запобіжного заходу, які на даний час не зникли та дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, продовжити злочинну діяльність, шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з цим, відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 років.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Орган досудового розслідування вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час здійснення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження. Зміна запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою, не забезпечить запобіганню спробам підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто запобігання ризикам.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення участі підозрюваного у досягненні завдань кримінального провадження, орган досудового розслідування дійшов висновку про необхідність застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вказує на неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали з підстав, викладених у ньому, просили обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив обрати до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на вагітність співмешканки.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані до суду докази, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Судовим розглядом встановлено, що 13.04.2020 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження №0000599, з відображенням попередньої правової кваліфікації злочину - за ч. 3 ст. 185 КК України.

22.07.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_4 бґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Обґрунтованість пред`явленої підозри підтверджується наданими суду доказами: протоколом огляду місця події від 23.04.2020 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом огляду предметів від 17.06.2020, протоколом огляду предметів за участю потерпілого ОСОБА_7 від 07.07.2020, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 від 07.07.2020 року
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три років.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за який кримінальним законом передбачено найбільш суворе покарання до 6 років позбавлення волі.

З огляду на зазначене вище; враховуючи дані про особу підозрюваного, а також конкретні обставини вчинення відповідного злочину, зміст показань потерпілого, свідків та інших доказів, вважаю, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
- тим, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, по якому йому повідомлено про підозру;

- тим, що підозрюваний ОСОБА_4 знаходячись на волі, може незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, з метою надання необхідних підозрюваному показів та спробувати таким чином уникнути кримінальної відповідальності за вчинений тяжкий злочин;

- тим, що підозрюваний ОСОБА_4 знаходячись на волі, може незаконно впливати на експертів;

- тим, що підозрюваний ОСОБА_4 знаходячись на волі, може вчинити й інший злочин проти власності, а також може вчиняти кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Заявлений ж ризик можливого впливу ОСОБА_4 на експертів свого підтвердження в ході розгляду клопотання не знайшов.

Враховуючи існування ризиків, передбачених п. 1,3,5 ст.177 КПК України, які, на думку слідчого судді, повністю доведені стороною обвинувачення, та оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: що, за відсутності міцних соціальних зв`язків, офіційної родини, не має постійного місця проживання, офіційного місця роботи та джерел заробітку, репутації підозрюваного, який раніше неодноразово судимий за вчинення, в тому числі, злочинів проти власності, застосування інших запобіжних заходів, зокрема, у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання, особистої поруки, неможливо, і не досягне дієвості інституту запобіжного заходу, визначеного законодавцем, окрім як у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та унеможливить запобігання ризикам вчинення підозрюваним інших злочинів, переховування від органу досудового розслідування, впливу на потерпілих, свідків, слідчий суддя вважає, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може запобігти доведеним прокурором ризикам.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, однак з урахуванням встановлених судом обставин, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, вважаю, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню. Разом з тим, слідчий суддя обирає в якості альтернативного запобіжного заходу заставу у розмірі, встановленому ч. 5 ст. 182 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 191, 193-194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000599 від 13 квітня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 днів до 20 вересня 2020 року включно.
Строк затримання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 23 липня 2020 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України одночасно визначити ОСОБА_4 розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України.

Заставу визначити у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює сумі 168160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок суду.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали або у разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із м. Харкова, без дозволу слідчого та/або суду;

- повідомляти слідчого та/або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання прокурору у даному кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Жовтневого районного суду м. Харкова має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого по даному кримінальному провадженню застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити, що у разі внесення застави, але невиконання заставодавцем обов`язків із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього цією ухвалою обов`язки, застава буде звернута в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1