Провадження № 1-кс/331/1704/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 про самовідвід,
ВСТАНОВИВ:
31 серпня 2020 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із заявою про самовідвід у провадженні № 1-кс/331/1696/2020 за скаргою адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_5 на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування та зупинення досудового розслідування.
В обґрунтування заяви, слідчим суддею ОСОБА_3 зазначено, що в її провадженні знаходилась на розгляді скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_6 від 05 грудня 2018 року про зупинення кримінального провадження № 0000023, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21 квітня 2017 року за № 331/8399/17 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України (провадження № 1-кс/331/1903/2019). Проте, захисником ОСОБА_4 було заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_3 , який обґрунтовувався тим, що слідчий суддя не може брати участь у розгляді скарги на рішення слідчого в порядку ст. 303 КПК України, через обставини, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, оскільки слідчий суддя ОСОБА_3 у справі № 331/8399/17 05 грудня 2018 року виносила ухвалу, якою провадження за аналогічною скаргою на постанову слідчого про зупинення кримінального провадження закрила, через що у захисника наявні сумніви щодо неупередженості судді.
Так, 20 травня 2019 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 задоволено.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. 75, ст. 80 КПК України, слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 заявила собі самовідвід від участі в розгляді скарги адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_5 на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування та зупинення досудового розслідування.
В судове засідання слідчий суддя ОСОБА_3 не з`явилась, разом з тим звернулась до слідчого судді із заявою про розгляд заяви про самовідвід без її участі, на її задоволенні наполягає, додаткових пояснень не має.
Представник скаржника захисник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду заяви була повідомлена належним чином.
Неявка в судове засідання учасників процесу не перешкоджає розгляду заяви по суті.
Слідчий суддя, ознайомившись з доводами заяви про самовідвід, перевіривши їх наявними доказами, дійшов наступного висновку.
Статтями 75 та 76 КПК України встановлений виключний перелік підстав для відводу слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, а також наведені випадки недопустимості повторної участі судді у кримінальному провадженні.
Серед таких підстав законодавцем, зокрема, зазначено про наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України).
Право на подання суддею заяви про самовідвід є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, що співвідноситься зі статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, де закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її справи в суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський суд з прав людини підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи. У світлі прецедентної практики Суду об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.
Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, та «Веттштайн проти Швейцарії» п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).
Згідно з п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача.
Також практикою Європейського суду з прав людини важливим порушуються питанням щодо довіри, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
З огляду на викладене та, беручи до уваги, що ухвалою слідчого судді від 20.05.2019 року (провадження № 1-кс/331/1945/2019) слідчого суддю Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 було відведено від розгляду скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого про зупинення кримінального провадження, з метою виключення будь-яких сумнівів стосовно неупередженості слідчого судді при розгляді поданого слідчим клопотання, враховуючи положення п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що заява слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 про самовідвід підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 82, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Заяву слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.
Матеріали скарги адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування та рішення про зупинення досудового розслідування, передати до канцелярії Жовтневого районного суду м. Запоріжжя для здійснення повторного автоматизованого розподілу в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1