Дата документу 10.08.2020 Справа № 554/7029/20
УХВАЛА
іменем України
10 серпня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Полтавської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 31 липня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2020 року до Октябрського районного суду м.Полтави надійшла скарга ОСОБА_3 , в порядку ст.303 КПК України, у якій він просить визнати бездіяльність посадових осіб прокуратури Полтавської області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення відносно нього кримінальних правопорушень, незаконною; зобов`язати службових осіб прокуратури Полтавської області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення відносно заявника кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, у день внесення відомостей до ЄРДР надати витяг з ЄРДР; звернути судове рішення для виконання в порядку ч.1 ст.535 КПК України, зобов`язати прокуратуру Полтавської області повідомити слідчого суддю про виконання відповідної ухвали в порядку ч.4 ст.535 КПК України.

Скарга мотивована тим, що 31 липня 2020 року ОСОБА_3 звернувся в порядку ст.214 КПК України до прокуратури Полтавської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, та за змістом заяви повідомляв про те, що прокурор Полтавської області ОСОБА_4 , будучи службовою особою, діючи умисно з метою незаконного втручання в діяльність прокурорів Полтавської місцевої прокуратури, спільно з невстановленими службовими особами прокуратури Полтавської області, у службовому приміщенні прокуратури Полтавської області внесли до офіційного документу дисциплінарної скарги про вчинення прокурором ОСОБА_3 дисциплінарного проступку, який зареєстровано у прокуратурі Полтавської області за №11-870вих-20 від 08 липня 2020 року, завідомо неправдиві відомості та видали його шляхом спрямування до кадрової комісії Офісу Генерального прокурора (вх.№134512-20 від 16.07.2020 року). На підставі викладених у заяві обставин, просив внести відомості до ЄРДР, визнати його потерпілим у кримінальному провадженні, про що повідомити у встановленому порядку. Дану заяву цього ж дня було зареєстровано за вх.№11168-20.

Зазначає, що станом на час звернення зі скаргою відомості про кримінальні правопорушення, які викладені в його заяві від 31 липня 2020 року, посадовими особами прокуратури Полтавської області до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено, копію витягу заявнику не надано, у зв`язку з чим має місце бездіяльність, оскільки порушено порядок, який встановлений нормами КПК України при проведенні перевірки заяви про вчинення кримінального правопорушення. На підставі викладеного заявник просить задовольнити подану скаргу.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав повністю та просив задовольнити.

Представник прокуратури Полтавської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлені у встановленому порядку.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За таких обставин, ураховуючи процесуальні строки розгляду, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за даної явки учасників процесу.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги в їх сукупності та взаємному зв`язку, слідчий суддя вважає відмовити у задоволенні вимог скарги з таких підстав.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Разом з тим, системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Як вбачається зі скарги, та встановлено в судовому засіданні, заявник ОСОБА_3 звернувся в порядку ст.214 КПК України до прокуратури Полтавської області, із заявою від 31 липня 2020 року про кримінальне правопорушення за ознаками ч.1 ст.366 КК України, що вчинене, на його думку, прокурором Полтавської області ОСОБА_4 та службовими особами прокуратури Полтавської області. За змістом заяви, зокрема, посилається на те, що у дисциплінарній скарзі ОСОБА_4 , на його думку, викладено завідомо неправдиву інформацію про те, що заявником ОСОБА_3 як керівником Полтавської місцевої прокуратури не допущено до прокуратури заступника прокурора Полтавської області ОСОБА_5 (керівник групи), заступника начальника управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 (заступник керівника групи), начальника відділу організації нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні територіальними органами поліції ОСОБА_7 , що прибули до Полтавської місцевої прокуратури відповідно до наказу прокурора Полтавської області від 02.06.2020 року №102 «Про направлення працівників прокуратури Полтавської області до Полтавської місцевої прокуратури». Факт недопущення зазначених працівників прокуратури Полтавської області не відповідає дійсності, оскільки вказаним особам був наданий безперешкодний доступ із видачею перепусток, скарг на недопущення працівників до приміщення не надходило. Також не відповідає дійсності викладена інформація що Полтавською місцево прокуратурою не надано інформацію про стан досудового розслідування у певних кримінальних провадженнях, оскільки таку відповідь було надано, а також те, що ОСОБА_3 категорично відмовився виконувати наказ №102, заборонивши допуск до приміщення місцевої прокуратури, не надавши жодних матеріалів номенклатурних справ, оскільки наказ про таку заборону ним не видавався і спростовується виданими вищевказаним особам перепустками, а також доповідною запискою, що підписана усіма членами групи за наслідками попередньої перевірки. Номенклатурні справи, які не містили таємницю досудового розслідування до надання допуску у встановленому КПК України порядку були надані членам комісії. У зв`язку з цим, за результатом розгляду дисциплінарної скарги, яку підписано прокурором Полтавської області ОСОБА_4 з внесеними до неї завідомо недостовірними відомостями, прийнято рішення від 20 липня 2020 року про відкриття дисциплінарного провадження стосовно заявника ОСОБА_3 як керівника Полтавської місцевої прокуратури, введено обмеження щодо звільнення з посади у зв`язку з поданням заяви про звільнення за власним бажанням до завершення дисциплінарного провадження, тобто суттєвим чином обмежено його права у сфері проходження публічної служби. На підставі цього заявник зробив висновок про наявність в діях вказаних осіб ознак злочину та зважаючи на викладені обставини, просив внести відповідні відомості до ЄРДР (а.с.7-11).

Як слідує з матеріалів скарги, прокуратурою Полтавської області, відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 від 31 липня 2020 року, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з чим останній не погодився і звернувся до суду.

Підставами вважати повідомлення таким, що містить відомості про злочин, є наявність в ньому об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.

Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30 червня 2020року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (п.п.1 п.1 розділу ІІ Положення).

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Заявник вказував на те, що зазначені в повідомленні дії посадових осіб прокуратури Полтавської області містять ознаки можливих, на його думку, неправомірних дій, та підлягають кваліфікації за ч.1 ст.366 КК України.

Заявник зазначає про вчинення порушень службовими особами, однак злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, обґрунтованими та допустимими доказами, а доводи заяви зводяться, серед іншого, до непогодження із рішеннями та діями прокурора Полтавської області та посадових осіб прокуратури під час оформлення дисциплінарної скарги про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, з викладеними обставинами щодо якого заявник не згоден.

Натомість, у скарзі ставиться питання щодо ініціювання кримінального провадження щодо вказаних посадових осіб, що, вочевидь, свідчить про намагання впливу поза передбаченою процедурою на прийняття рішень у згаданому дисциплінарному провадженні за його участю.

При цьому заявником в поданій заяві наводяться власні міркування щодо певних фактів і подій, що мали місце у відповідний період, та припущення з приводу фальсифікації офіційного документу й можливих незаконних дій відповідальних осіб, зокрема, заперечує певні обставини у дисциплінарній справі щодо нього.

Як слідує з аналізу скарги та поданої заяви від 31 липня 2020 року, ОСОБА_3 фактично викладені факти, які в сукупності свідчать про його незгоду по суті із дисциплінарною скаргою, прийняттям рішення про відкриття такої справи та обмеженнями, ухваленими відносно нього, до того ж, ним аналізуються обставини, які стосуються предмету розгляду, який здійснюється саме в межах процедури дисциплінарного провадження.

Беручи до уваги пов`язаність зазначених обставин, наведені заявником доводи не можуть слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки переслідують мету ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування поза межами належної правової процедури, а відтак законність відповідних дій та актів зазначених осіб не може перевірятися за межами передбаченого законом порядку.

Крім того, чинним законодавством фактично передбачено випадки прийняття службовими особами рішень, а також правові механізми захисту у разі незгоди з ними, що не позбавляє заявника права реалізації своїх прав шляхом оскарження відповідно до встановлених для цього процедур.

Тому посилання заявника у скарзі на можливе внесення до офіційного документу дисциплінарної скарги завідомо неправдивих відомостей за вказаних вище обставин, не є переконливими з огляду на те, що оцінку таким фактам має бути надано у порядку, передбаченому Законом України «Про прокуратуру».

В даному контексті також варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Отже, незважаючи на те, що заявник ОСОБА_3 вважає заяву від 31 липня 2020 року повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), що нібито мали місце відносно нього, проте остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу конкретного злочину. А тому таке повідомлення, з огляду на його зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР, про що просить заявник.

Таким чином, доводи ОСОБА_3 у заяві від 31 липня 2020 року є його особистою оцінкою дій посадових осіб під час здійснення ними своїх повноважень, передусім зумовлені ініціюванням процедури про притягнення заявника до дисциплінарною відповідальності і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої протиправності дій, а тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.

Не зважаючи на те, що ст.214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, повідомлення, але виходячи з положень ч.5 ст.214 КПК України, змісту таких відомостей має бути надана належна оцінка.

Повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві або повідомленні, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Оскільки чинним КПК України передбачена можливість оскаржити дії, бездіяльність слідчого, прокурора то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку слідчого, прокурора за результатами такої оцінки.

Вказане відповідає основним положенням цього Кодексу, зокрема п.18 ст.3 КПК України, відповідно до якого до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю з дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Отже, виходячи з аналізу наведених вище обставин, у заяві ОСОБА_3 викладена суб`єктивна оцінка особи щодо дій та рішень, пов`язаних з дисциплінарним провадженням відносно нього, яка не підтверджена достатніми об`єктивними даними.

Згідно з вимогами ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви ОСОБА_3 від 31 липня 2020 року до ЄРДР, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню також і похідні вимоги поданої скарги, а тому в задоволенні скарги на бездіяльність посадових осіб прокуратури Полтавської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань потрібно відмовити у повному обсязі.

Крім того, з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 17 червня 2020 року у справі № 3-180/2018 (1644/18), яким положення ч.3 ст.307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), дана ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Полтавської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 31 липня 2020 року, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1