Справа № 489/4894/20
Номер провадження 1-кс/489/1211/20
УХВАЛА
Іменем України
09 жовтня 2020 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № 0002727 від 18.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, погоджене прокурором Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , про арешт майна

встановив
До слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , про арешт майна, виявленого в ході огляду місця події 04.08.2020 за адресою: АДРЕСА_1 .

04.08.2020 під час моніторингу Інтернет ресурсів, а саме інтернет-видання "Новости Н" було встановлено, що 04.08.2020, о 13:41 год., опубліковано статтю " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", в якій було викладено факт підробки невстановленою особою документів на приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

04.08.2020 проведено огляд місця події в ході якого зафіксовано факт- наявності на ділянці місцевості по пр. Миру та вул. Скульптора Ізмалкова в стадії будівництва торгового павільйону, в ході огляду нічого не вилучалось.

11.08.2020 до Інгульського ВП ГУНП України в Миколаївській області надійшли матеріали за зверненням директора Департаменту внутрішнього фінансового контролю, нагляду та протидії корупції ММР ОСОБА_5 про те, що під час обстеження території міста, виявлено хід реконструкції торгівельного павільйону за адресою: пр. Миру ріг вул. Скульптора Ізмалкова. При проведені обстеження було встановлено, що на об`єкті торгівлі зареєстровано право власності за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно до інформації наданої Департаментом архітектури та містобудування Миколаївської міської ради від 31.07.2020 довідка з пропозицією про присвоєння адреси по АДРЕСА_1 не надавалась.

Слідчий направив до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Слідчий зазначив, що існує реальна загроза перереєстрації майна, тому клопотання розглядається без виклику власника майна.

Вивчивши клопотання, та матеріали, якими воно обґрунтовується, слідчим суддею встановлено такі обставини.

Із матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002727 від 18.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, в т. ч. з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а такими заходами в тому числі є арешт майна.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання про накладення арешту підлягає задоволенню як обґрунтоване метою забезпечення його збереження та запобігання відчуженню.

Слідчий суддя вважає необґрунтованим необхідність позбавлення права використання майна, тому клопотання підлягає частковому задоволенню шляхом накладення арешту з позбавленням права на відчуження торгового павільйону, який був виявлений в ході проведення огляду місця події 04.08.2020 за адресою АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 173 КПК України, слідчий суддя

ухвалив
Клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт з позбавленням права на відчуження торгового павільйону, який був виявлений в ході проведення огляду місця події 04.08.2020 за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1