справа №176/1119/20
провадження №1-в/176/269/20
УХВАЛА
Іменем України

29 липня 2020 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду, в режимі відеоконференції, клопотання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Шевченко міста Красноармійська Донецької області, громадянина України, судимого: 1) вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 квітня 2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених, ст. 76 КК України; 2) вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28 серпня 2017 року за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць,

про зарахування в строк призначеного покарання період часу з 13 лютого 2017 року по 13 квітня 2017 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції ЗУ №838-VIII від 26.11.2015, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

за участі: засудженого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування в строк призначеного покарання період часу з 13 лютого 2017 року по 13 квітня 2017 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції ЗУ №838-VIII від 26.11.2015, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_3 , який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, подане ним клопотання підтримав у повному обсязі.

Інші учасники судового розгляду, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися.
При цьому, представником державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» ОСОБА_4 подано клопотання про проведення судового розгляду без його участі.
В силу ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вислухавши думку засудженого, дослідивши матеріали особової справи та клопотання, приходить до наступного висновку.

Так, Великою палатою Верховного суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), відповідно до якого, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII. У такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

За нормами КПК у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

д) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Незалежно від процесуального порядку (КПК чи КПК 1960 року) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка викладена в листі від 11 січня 2016 року вих. №223-20/0/4-16.
Із матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_3 раніше судимий вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 квітня 2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, при цьому, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених, ст. 76 КК України. Також при ухваленні вироку ОСОБА_3 скасовано забіжний захід у вигляді тримання, який застосовувався до нього з 14 лютого 2017 року, а останнього звільнено з під варти в залі суду.

В подальшому, до закінчення іспитового строку, ОСОБА_3 вчинено інше кримінальне правопорушення.

Вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28 серпня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 квітня 2017 року, ОСОБА_3 остаточно призначено покарання у виді 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Водночас, засудженому у строк відбування покарання не зараховано строк попереднього ув`язнення за період з 14 лютого 2017 року по 13 квітня 2017 року включно, який застосовувався до нього за попереднім вироком.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню та останню слід зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за період з 14 лютого 2017 року по 13 квітня 2017 року включно, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції ЗУ №838-VIII від 26.11.2015, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, оскільки судом не встановлено доказів, які б вказували, що до ОСОБА_3 застосовувалося попереднє ув`язнення 13 лютого 2017 року, клопотання засудженого в цій частинні задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, керуючись ст.ст. 392, 395, 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування в строк призначеного покарання період часу з 13 лютого 2017 року по 13 квітня 2017 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції ЗУ №838-VIII від 26.11.2015, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, задовольнити частково.

Зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю селища Шевченко міста Красноармійська Донецької області, громадянину України, у строк відбування покарання, призначеного вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28 серпня 2017 року, строк попереднього ув`язнення за період з 14 лютого 2017 року по 13 квітня 2017 року включно, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції ЗУ №838-VIII від 26.11.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У задоволені клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1