Справа № 729/312/20
1-кп/729/81/20 р.
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

13 липня 2020 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадження № 0000093 від 07.03.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобровиця Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого Носівським районним судом 02.07.2019 року за ч.2 ст.186, ст. 75,104 КК України до 4 років позбачлення волі, з іспитовим строком 2 роки , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
за участі :прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 в перших числах лютого 2020 року, в денний час точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись на смітнику, що в кінці вул. Шарварка, в с. Свидовець Бобровицького району Чернігівської області, зірвав верхівкові частини з листям рослин дикоростучої коноплі та переніс їх до приміщення будинку за місцем свого проживання, без мети збуту, що за адресою: АДРЕСА_1 , де їх висушив та частково подрібнив, тим самим незаконно придбав та виготовив наркотичний засіб який згідно постанови КМУ №770 від 06.05.2000 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - каннабісом. Маса каннабісу у перерахунку на висушену речовину становить 7,379 г, яку ОСОБА_3 незаконно зберігав без мети збуту за місцем свого проживання до його вилучення 07.03.2020 працівниками поліції.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України визнав та надав покази, якими підтвердив, що він на смітнику в с. Свидовець Бобровицького району Чернігівської області зірвав верхівкові частини коноплі дикоростущої та приніс її до себе додому, щоб спробувати курити, посушив, подрібнив та спробував курити , але йому не сподобалося . Це був перший і останній випадок , а речовина залишилася. Коли 07.03.2020 року прийшли працівники поліції , він добровільно видав дану речовину. У скоєному щиро розкаявся, просить суворо не карати його. Він закінчив школу, працює , поки що неофіційно , має намір створити сім"ю , отримати житло . На шлях правопорушень ставати не бажає більше. За попереднім вироком він покладені на нього обов"язки виконує.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи покази обвинуваченого ОСОБА_3 які повністю узгоджуються з фактичними обставинами , викладеними в обвинувальному акті , суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 його дії вірно кваліфікованими за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту .
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого.
ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, сприяння в розкритті кримінального правопорушення.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України є рецидив кримінальних правопорушень.
За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується позитивно, раніше судимий , але виконує обов"язки , покладені на нього судом , з боку органу пробації зауважень не має , в досудовій доповіді не вказано щодо допущення ним порушень при виконанні вироку, а навпаки у висновку наданої досудової доповіді вважають , що можливе виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі, він є сиротою , в матеріалах справи є довідка , відповідно до якої обвинувачений проходив лікування вегетососудисної дистонії по гіпертонічному типу , судинний криз, отже має незадовільний стан здоров"я здоров"я , є особою , яка лише перетнула межу повноліття , тому в силу свого віку має не достатньо сформований позитивний життєвий досвід , а лише починає його формувати , даним злочином іншим особам шкода не заподіяна .
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства , а також приходить до висновку , що достатнім покаранням в даному конкретному випадку за даним кримінальним правопорушенням буде призначення обвинуваченому покарання в виді штрафу .
Остаточне покарання визначити за сукупністю вироків , відповідно до ст.71 КК України та з урахуванням положень ст.72 КК України , а також роз"яснень Пленуму Верховного Суду № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" зі змінами та доповненнями , відповідно до яких у разі засудження особи за злочин, вчинений у період іспитового строку за попереднім вироком, визначеним у порядку статей 75, 79, 104 КК, та призначення покарання, яке згідно з частиною 3 статті 72 КК за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд, незважаючи на це, має застосувати вимоги статті 71 КК і визначити за сукупністю вироків таке остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. У такому випадку суд визначає остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, ухваливши рішення про їх самостійне виконання.
Запобіжний захід на досудовому розслідуванні не застосовувався і суд не вбачає підстав для його застосування.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про речові докази слід вирішити, відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 ( вісімсот п"ятдесят) гривень.
Остаточне покарання визначити на підставі ст.71 КК України у виді сукупності невідбутої частини покарання за вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 02.07.2019 року за ч.2 ст.186 КК України в виді позбавлення волі на строк 4 роки та даним вироком Бобровицького районного суду за ч.1 ст. 309 КК України в виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 ( вісімсот п"ятдесят) гривень, при цьому кожен з вироків виконується самостійно.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1256 (одну тисячу двісті п`ятдесят шість) гривень 08 коп. за проведення експертиз.
Речовий доказ подріблену речовину рослинного походження з фрагментами гілочок та листячка в пластиковому контейнері які передані на зберігання до камери речових доказів Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області - знищити.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Бобровицький районний суд.

Суддя :