Справа № 161/5183/20
Провадження № 1-кп/161/96/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 11 лютого 2021 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луцьк, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, судимого 05.11.2019 вироком Рівненського міського суду Рівненської області за ч.1 ст.204, ч.1 ст.199 КК України, -

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , не будучи зареєстрований як суб`єкт господарювання відповідно до вимог ст. 55 Господарського кодексу України, маючи на меті отримання доходів за рахунок засобів, здобутих в результаті заняття незаконним видом діяльності, у порушення вимог чинного законодавства, яке визначає порядок виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, зокрема: ст.ст. 1, 2, 3, 9, 10, 11, ч.ч. 1, 12, ст. 14, ст.15, п.п. 10, 11 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання, виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»; п.7 ст.7, п.9 ст.9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»; п.п. 5, 8, 9, 12, 13 «Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 №854; Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» від 27.12.2002 №1234/2002; п. 17 «Порядку здійснення торговельної діяльності й правил торговельного обслуговування населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 833 від 15.06.2006; усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, діючи умисно та цілеспрямовано, незаконно, з корисливих мотивів, для досягнення своєї злочинної мети, направленої на особисте збагачення, шляхом збуту незаконно виготовлених спирту етилового, порушуючи вимоги законодавства України про обіг підакцизних товарів, до яких згідно з вимогами п.215.1 ст.215 Податкового кодексу України відноситься спирт етиловий, не маючи ліцензії на виробництво та торгівлю спиртом етиловим, яка видається тільки суб`єктам підприємницької діяльності органом, уповноваженим Кабінетом Міністрів України, маючи намір займатися діяльністю, спрямованою на реалізацію населенню незаконно виготовленого спирту етилового, без сплати акцизного податку, передбаченого Розділом 6 Податкового кодексу України, посягаючи на суспільні відносини у сфері державного регулювання, оподаткування та формування прибуткової частини державного бюджету, свідомо й достовірно знаючи про ознаки законно виготовленого спирту етилового за формою, видом та відмінним ознакам, усвідомлював, що спирт етиловий може бути придбано лише в державного підприємства, з акцизного складу, у зазначеному законодавчо визначеному порядку, незважаючи на це, придбав незаконно з метою подальшого збуту, за ціною нижче ринкової з метою зменшення матеріальних витрат на досягнення злочинної мети, усвідомлюючи, що якість незаконно придбаного спирту етилового не буде підтверджено сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання відповідності, які надаються виробником, при цьому свідомо допускаючи як невідповідність придбаного спирту вимогам Державному стандарту України 4221:2003 «Спирт етиловий ректифікований. Технічні умови», так і його належність до виду матеріалів, які являють загрозу життю і здоров`ю людей, байдуже ставлячись до того, якою буде якість спирту в дійсності; у невстановленої досудовим розслідуванням особи, не вимагаючи при цьому пред`явлення документів, які б свідчили про те, що дана особа зареєстрована як підприємець і має ліцензію на здійснення торгівлі підакцизними товарами на які передбачено законодавством, а саме: товарно-транспортних накладних, рахунків-фактур, прибутково-видаткових накладних, сертифікату відповідності або скріпленого підписом і печаткою суб`єкта, що відпустив товар, копією сертифіката відповідності, документів, що підтверджують належну якість продукції, чи їх копій, скріпленими підписом і печаткою постачальника, транспортував їх з метою збуту та зберігав їх з метою збуту.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання неконтрольованого державою доходу та для поліпшення власного майнового стану, знаючи, що реалізація спирту етилового приносить істотний прибуток, переслідуючи мету отримання прибутку від реалізації незаконно виготовлених фальсифікованого спирту етилового, за невстановлених слідством обставин (час, спосіб, місце) придбав з метою збуту незаконно виготовлений спирт етиловий та зберігав його з цією метою, а також здійснив транспортування з метою збуту та збут спирту етилового.

Зокрема, 02.08.2019 на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області проведено огляд транспортного засобу марки «Мерседес Спринтер», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 . В ході здійснення огляду в даному автомобілі виявлено та вилучено 9 пластикових бочок об`ємом по 200 літрів кожна, повністю заповнених рідиною з характерним запахом спирту, грошові кошти в загальній сумі 500 євро, 8708 доларів США, який ОСОБА_5 незаконно транспортував з метою подальшого збуту.

Згідно висновку експерта №735 від 06.11.2019 рідини, які знаходились у вказаних вище бочках, вилучених 02.08.2019 в ході огляду транспортного засобу марки «Мерседес Спринтер», д.н.з. НОМЕР_1 є спиртом етиловим ректифікованим, який не відповідає вимогам чинного державного стандарту ДСТУ 4221:2003 «Спирт етиловий ректифікований. Технічні умови».

Крім того, 24.08.2019 на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області проведено огляд транспортного засобу марки «Мерседес-Бенз Спринтер 211», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 . В ході здійснення огляду у даному автомобілі виявлено та вилучено 9 пластикових бочок об`ємом по 200 л. кожна, заповнені рідиною з характерним запахом спирту, грошові кошти в сумі 3616 грн., 1150 доларів США, який ОСОБА_5 незаконно транспортував з метою подальшого збуту.

Відповідно до висновку експерта №740 від 15.11.2019 рідини, які знаходились у вказаних вище бочках, вилучених 24.08.2019 в ході огляду транспортного засобу марки «Мерседес-Бенз Спринтер 211», д.н.з. НОМЕР_2 є спиртом етиловим ректифікованим, який не відповідає вимогам чинного державного стандарту ДСТУ 4221:2003 «Спирт етиловий ректифікований. Технічні умови».

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з цією метою, транспортуванні з метою збуту спирту етилового ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204 КК України.

11.02.2021 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості

Згідно з положеннями угоди, ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України та не оспорює фактичні обставини справи. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 204 КК України у виді штрафу із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України в розмірі 3750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 63750 гривень з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів. Також, в угоді сторонами узгоджено вирок Рівненського міського суду Рівненської області відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.204, ч.1 ст.199 КК України виконувати самостійно.

Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступного висновку.

На підставі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором або підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, не тяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких завдана шкода лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України. У вчиненому щиро розкаявся та погоджується на призначення узгодженого покарання.

У відповідності до вимог ст. 12 КК України за ступенем тяжкості вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє права визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального кодексу України, зокрема ст.ст.65, 69 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Із врахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженого покарання у виді штрафу із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України в розмірі 3750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 63750 гривень з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Згідно ст. ст.100 ч.9, 124, 174 ч.4 КПК України суд вирішує долю речових доказів, процесуальних витрат, а також арештованого майна.

Так, зокрема, транспортні засоби марки «Мерседес Бенц Спринтер» д.н.з. НОМЕР_3 , «Мерседес Бенц Спринтер 211» д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів та ключі від них підлягають спеціальній конфіскації, на підставі вимог ст.ст.96-1, 96-2 ч.1 п.4 КК України; незаконно виготовлена алкогольна продукція підлягає конфіскації та знищенню, решта речей та предметів, в тому числі грошові кошти в сумі 500 євро, 8708 доларів США, 3616 гривень, 1150 доларів США слід повернути за належністю ОСОБА_5 , оскільки прокурором не доведено наявності підстав, передбачених ч.1 ст.96-2 КК України, для їх спеціальної конфіскації

Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, ст.ст.96-1, 96-2 КК України, суд

УХВАЛИВ :

Угоду про визнання винуватості, укладену 11 лютого 2021 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 3 750 (три тисячі сімсот п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 63 750 (шістдесят три тисячі сімсот п`ятдесят) гривень з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання, призначене цим вироком та покарання, призначене ОСОБА_5 вироком Рівненського міського суду Рівненської області за ч.1 ст.204, ч.1 ст.199, ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки із звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст.75 КК України та встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, і покладенням обов`язків згідно ст.76 КК України виконувати самостійно.

Арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.08.2019 та 30.08.2019 у кримінальному провадженні №0000019 від 29.05.2019 скасувати.

Речові докази, а саме:

-9 пластикових бочок синього кольору, орієнтовно об`ємом по 200л кожна, заповнені рідиною з характерним запахом спирту; 1 порожня пластикова бочка, об`ємом 200л; 9 пластикових бочок синього кольору, орієнтовно об`ємом по 200л кожна, заповнені рідиною з характерним запахом спирту конфіскувати та знищити;

-грошові кошти в сумі 500 євро; грошові кошти в сумі 8708 доларів США; 17 мобільних телефонів, з яких 15 марки «Нокіа», 1 марки «Самсунг», 1 марки «Хуавей»; блокнот з чорновими записами; копії документів на 17 арк; грошові кошти в сумі 3616 гривень; грошові кошти в сумі 1150 доларів США; 1 мобільний телефон, марки «SAMSUNG GT-Е-10-801» - повернути за належністю ОСОБА_5 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Мерседес-Бенц 208Д» д.н.з. НОМЕР_4 , зареєстроване на ОСОБА_6 ; ключі від транспортного засобу; транспортний засіб марки «Мерседес Бенц Спринтер» з д.н.з. НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Мерседес Бенц Спринтер 211» д.н.з. НОМЕР_2 , серія НОМЕР_5 ; ключі від транспортного засобу; транспортний засіб марки «Мерседес Бенц Спринтер 211», д.н.з. НОМЕР_2 - на підставі ст.96-2 КК України конфіскувати.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні №0000019 від 29.05.2019 року на загальну суму 1 570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) гривень 10 (десять) копійок.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Головуючий