УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 31 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого про застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII) щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
засуджений ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з ДУ «Дар`ївська ВК (№10)»)

встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги засудженого.
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 31 серпня 2020 року скасувати та постановити нову, якою зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з 28.04.2020 року по 29.05.2020 року у строк покарання з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавленням волі.

Короткий зміст судового рішення суду першої інмтанції.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 31 серпня 2020 року, в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII) щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відмовлено.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі засуджений вказує, що не згоден з ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 31 серпня 2020 року.

На переконання апелянта, суд першої інстанції безпідставно не зарахував йому в строк покарання строк тримання під вартою з розрахунком, один день попереднього ув`язнення двом дням позбавленням волі, з моменту оголошення вироку до дня набрання його законної сили, а саме з 28.04.2020 року по 29.05.2020 року, чим порушив вимоги закону та його права.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

19 серпня 2020 року до Казанківського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , в якому посилаючись на вимоги ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року №838-VІІІ), просить застосувати до нього положення зазначеного закону та зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 28 квітня 2020 року по 10 липня 2020 року за правилами абзацу першого цієї частини з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 31 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд першої інстанції зазначив, що, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі здійснюється із розрахунку день за день.

Оскільки, ОСОБА_5 вчинив злочин в період з 06.11.2017 року по 13.02.2020 року, тому строк його попереднього ув`язнення не підлягає зарахуванню у строк відбування покарання у виді позбавлення волі із розрахунку день за два і вже зарахований вироком із розрахунку один день за день.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про безпідставність доводів апелянта та необхідність залишення ухвали суду без змін, пояснення засудженого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції відповідно до змін, внесених Законом України № 838-VIII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення відповідно до вищевказаного закону включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

21 червня 2017 року набув чинності Закон України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, яким до ч. 5 ст. 72 КК України внесено зміни, відповідно до яких попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Але, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Тобто, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі здійснюється із розрахунку день за день.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ухвалюючи 28 квітня 2020 року вирок, суд до набрання вироком законної сили, застосував відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду. Строк відбування покарання ухвалив обчислювати з 28 квітня 2020 року, тобто з моменту проголошення вироку та взяття його під варту.

Злочин за який ОСОБА_5 було засуджено вироком від 28 квітня 2020 року, вчинив в період з 06 листопада 2017 року по 13 лютого 2020 року, тобто після внесення змін до КПК України щодо складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення, що позбавило суд першої інстанції зарахувати в строк відбування основного покарання ОСОБА_5 попереднє ув`язнення з 28 квітня 2020 року (з моменту затримання) по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано послався на положення ч. 5 ст. 72 КК України у редакції відповідно до змін, внесених Законом України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року та відмовив в задоволенні клопотання ОСОБА_5 .

Отже, зарахування судом першої інстанції строку попереднього ув`язнення ОСОБА_5 у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі відповідає вимогам Закону та правовій позиції Верховного Суду.

Враховуючи наведене, підстав для скасування ухвали, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 , не має.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424 532 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 31 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого про застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII) щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: