Дата документу 07.12.2020 Справа № 554/5332/20
УХВАЛА
іменем України
07 грудня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 щодо нерозгляду клопотання від 29 травня 2020 року в кримінальному провадженні №00000500 від 06 квітня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В :

04 серпня 2020 року до суду надійшла скарга ОСОБА_4 в порядку ст.303 КПК України, в якій він просить зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 розглянути два подані ним клопотання від 29 травня 2020 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000500, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 квітня 2020 року з правовою кваліфікацією ч.1 ст.364 КК України, ч.1 ст.367 та прийняти рішення відповідно до вимог ст.220 КПК України. Одночасно зі скаргою просить поновити строк на оскарження рішення слідчого, оскільки він є засудженим до довічного позбавлення волі, на даний час перебуває у ДУ «Полтавська УВП (№23)», одразу після отримання 23 червня 2020 року листа слідчого скористався своїм правом на правничу допомогу для складення документів процесуального характеру, 21 липня 2020 року вказану заяву ОСОБА_4 розглянуто та 24 липня 2020 року призначено адвоката, в цей же день між адвокатом та ОСОБА_4 відбулось конфіденційне побачення, під час якого узгоджено із заявником правову позицію так складені відповідні процесуальні документи для звернення до суду, а тому вважає вказані причини пропуску строку звернення зі скаргою поважними.

На обґрунтування скарги заявник посилається на ті обставини, що 29 травня 2020 року на адресу слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, засобами поштового зв`язку він направив клопотання про проведення слідчих дій, а саме проведення допиту слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 у кримінальних провадженнях №0000500 та №0000501, які на даний час об`єднані в одне провадження №0000500 від 06 квітня 2020 року. Зазначає, що 23 червня 2020 року отримав листа слідчого, яким його було повідомлено про те, що у даному кримінальному провадженні він має статус заявника, а тому не має права ініціювати проведення слідчих дій, тобто фактично у задоволенні заявлених клопотань відмовлено. На думку заявника, наявні підстави стверджувати, що слідчим клопотання належним чином не розглянуто відповідно до вимог ст.220 КПК України. На цій підставі просить задовольнити вимоги поданої скарги.

Заявник ОСОБА_4 у судове засідання, призначене в режимі відеоконференції, не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений завчасно та належним чином. На адресу суду надав письмову заяву про розгляд скарги без участі (а.с.52).

За таких обставин, враховуючи волевиявлення заявника та встановлені процесуальні строки розгляду скарги, слідчий суддя вважає можливим проводити розгляд скарги без участі заявника, оскільки представництво інтересів ОСОБА_4 у судовому засіданні здійснюється його адвокатом.

У судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 , залучений слідчим суддею за клопотанням ОСОБА_4 для здійснення його захисту за призначенням, у судовому засіданні вимоги скарги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав, зазначених у скарзі.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та розгляду справи повідомлена в установленому порядку, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Зокрема, п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено можливість оскарження під час досудового розслідування бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого, дізнавача чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий, дізнавач або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим, дізнавачем чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тому наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Судом установлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0000500 від 06 квітня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.367 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 27 березня 2020 року по справі №554/2052/20 на підставі заяви ОСОБА_4 від 24 лютого 2020 року.

Крім того, постановою прокурора від 06 травня 2020 року кримінальне провадження №0000500 об`єднане з кримінальним провадженням №0000501 від 06.04.2020 року в одне провадження, якому присвоєний №0000500.

29 травня 2020 року ОСОБА_4 подав у вказаному кримінальному провадженні на адресу слідчого два клопотання про проведення слідчих дій в порядку ст.220 КПК України, у яких просив провести допит слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 по суті заяви ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення із застосуванням відеозапису у кримінальних провадженнях №0000500 та №0000501 (а.с.2,3).

Як вказує заявник, 23 червня 2020 року за результатами розгляду вказаних клопотань він отримав лист слідчого з посиланням на його статус заявника в об`єднаному кримінальному провадженні №0000500 та відсутність права ініціювати проведення слідчих дій, з чим ОСОБА_4 не погодився та звернувся з даною скаргою.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Проте на час розгляду даної скарги з`ясовано, що достатні підстави вважати ОСОБА_4 таким, що віднесений до переліку суб`єктів, які відповідно до вимог процесуального закону наділені правом звернення до слідчого із клопотаннями в порядку ст.220 КПК України, відсутні.

Натомість, згідно з матеріалами кримінального провадження №0000500 наразі він має процесуальний статус заявника.

Так, до скарги особою, яка її подала, - ОСОБА_4 , будь-яких відомостей про те, що він має статус потерпілого (копія заяви про визнання потерпілим, копія пам`ятки про права, постанови слідчого тощо), не надано, і в матеріалах провадження такі докази відсутні.

Більше того, 15 червня 2020 року постановою слідчого у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у даному кримінальному провадженні було відмовлено.

За таких обставин, у розумінні норм ст.220 та п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого відсутня, так як станом на час розгляду статус особи, яка подала скаргу у даному кримінальному провадженні, є заявник.

Згідно зі статтею 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Тобто, перелік прав заявника чітко регламентований КПК України та не кореспондується з вимогами порушеними у цій скарзі особою, яка її подала.

Щодо питань можливої бездіяльності слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк за зверненням як іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, то слідчий суддя виходить з того, що КПК України з цього питання, на відміну від ст.220 КПК України, не містить чітко визначеного строку для розгляду клопотань іншої особи чи заявника, а тому говорити про порушення певних строків розгляду не можна, крім того, не визначено, що у таких випадках виноситься рішення у формі постанови в разі відмови.

Разом із тим, матеріалами кримінального провадження підтверджується, що на вищевказані клопотання ОСОБА_4 від 29 травня 2020 року слідчим на його адресу направлено лист за вих.№П-5886/П-5888/15-02-1-20 від 15 червня 2020 року з посиланням на його статус заявника у кримінальному провадженні. Отже, на момент розгляду скарги встановлено, що звернення ОСОБА_4 після їх отримання слідчим були розглянуті та про результати розгляду заявнику направлено відповідь, що вказує на відсутність бездіяльності та предмету оскарження в цій частині.

З огляду на вищезазначене, слідчий суддя вважає, що наданням відповіді на вказані звернення не було порушено гарантій ОСОБА_4 на реалізацію своїх процесуальних прав заявника, передбачених Кодексом.

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 16-1 ч.1 ст.3 КПК України інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.

Водночас, ОСОБА_4 не представлено до суду будь-яких об`єктивних даних та їх підтвердження, що у кримінальному провадженні №0000500 стосовно нього здійснюються будь-які процесуальні дії, визначені КПК України, а відтак відсутні підстави вважати, що він є іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Отже, заявник ОСОБА_4 не належить до суб`єктів, визначених статтею 220 КПК України, а відтак у слідчого не виник обов`язок розгляду його клопотань від 29 травня 2020 року відповідно до приписів цієї норми.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що вимоги скарги ОСОБА_4 про зобов`язання слідчого розглянути подані ним клопотання від 29 травня 2020 року та посилання на необхідність прийняття слідчим рішення з постановлених ним як заявником у клопотаннях за ст.220 КПК України в межах кримінального провадження №0000500 є необґрунтованими та безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

Крім того, вимоги п.3 ч.2 ст.307 КПК України застосовуються слідчим суддею лише у випадку зобов`язання слідчого чи прокурора вчинити дію, яку він зобов`язаний вчинити.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, з огляду на співвідношення вимог ст.220 КПК України з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, порушені у даній скарзі питання виходять за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ч.1 ст.303 КПК України, та не можуть бути предметом розгляду слідчого судді.

Згідно з вимогами ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши обставини провадження, які відомі на час розгляду скарги, наявні матеріали та докази з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку у їх сукупності, керуючись законом, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні вимог поданої скарги потрібно відмовити у повному обсязі.

Крім того, у скарзі заявник просив поновити пропущений строк на оскарження.

Беручи до уваги доводи, зазначені в скарзі, зокрема, щодо обмеженості заявника ОСОБА_4 в отриманні правової допомоги для складання процесуальних документів, які не були спростовані, ураховуючи, що він є засудженим за вироком суду та перебуває в ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)», тому слідчий суддя вважає, що в даному випадку заявник не може бути обмежений у праві на судовий захист, а відтак, звернувся з даною скаргою в межах строків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 22, 40, 110, 220, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 , зобов`язання розглянути клопотання від 29 травня 2020 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №00000500, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 квітня 2019 року з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.364, ч.1 ст.367 КК України, та прийняти рішення відповідно до вимог ст.220 КПК Уркаїни, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1