Справа № 570/6013/18
номер провадження 1-кп/570/44/2020
У Х В А Л А
09 вересня 2020 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

під час проведення у м. Рівному відкритого судового засідання в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні №0001253 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :
Згідно ухвали Рівненського районного суду Рівненської області строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 12 вересня 2020 року.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Захисник в судовому засіданні висловив позицію про достатність застосування до обвинуваченого домашнього арешту, тому просив змінити запобіжний захід на домашній арешт. Обвинувачений погодився із думкою свого захисника.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому слід продовжити. ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, який є тяжким злочином і за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років. Раніше він також був неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів. Також суд враховує, що діяння, у вчиненні якого обвинувачують ОСОБА_4 , вчинене під час іспитового строку, встановленого вироком суду відповідно до ст. 75 КК України. Крім цього прокурор вказав, що обвинувачений може здійснювати незаконний вплив на свідка, оскільки він є його знайомим, він може переховуватися від суду та залишити місце проживання, оскільки веде антигромадський спосіб життя.

Відповідно до ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим на його користь, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.

Зокрема при продовженні строку тримання під вартою суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 цього Кодексу.

Крім того, ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

На даний час підстави для збереження відповідного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не відпали.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, яке йому інкримінується кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і меті запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, жоден з запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не здатен забезпечити ізоляцію свідків та потерпілого в даному кримінальному провадженні від незаконного впливу стосовно них з боку обвинуваченого; забезпечити перебування обвинуваченого за місцем фактичного проживання та своєчасне його з`явлення до суду.

Керуючись: ч.3 ст. 331 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора задовольнити повністю.

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на шістдесят днів до 07 листопада 2020 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1