печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі захисника ОСОБА_3 , процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою захисника підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002014 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на постанову від 23 жовтня 2020 року про відмову у задоволенні клопотань №№ 2158, 2162 від 16 жовтня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:
09.11.2020 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , яка передана слідчому судді того ж дня, на постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від 23.10.2020 про відмову в задоволенні клопотань від 16.10.2020 №2158 та №2162, та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування доводів скарги захисник посилається на те, що 16.10.2020 року до уповноваженого прокурора Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні №0002014 було скеровано клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій за вих.№2158 та 2162, із зазначенням переліку таких дій у прохальній частині, надавши відповідне мотивування щодо необхідності їх проведення. Однак, своєю постановою від 23.10.2020 прокурор першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 відмовив у задоволенні вказаного клопотання, про що виніс постанову, яку особа, що подала скаргу вважає невмотивованою та необгрунтованою з огляду на що постанова підлягає скасуванню, та просить зобов`язати прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 вчинити дії вказані в клопотанні.

Особа, яка подала скаргу, представник заявників адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав посилаючись на викладені в ній доводи, просив скаргу задовольнити в повному обсязі.

Прокурори ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо вимог вказаних у скарзі заперечував, вказав, що обставини загибелі ОСОБА_8 були повністю досліджені і знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0001029 та не підлягають розголошенню під час досудового розслідування. Постанова є обґрунтованою та законною.

Вивчивши скаргу, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).

Судовим розглядом встановлено, що Центральним апаратом Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002014 від 23 червня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України..

20.10.2020 до Офісу Генерального прокурора надійшли клопотання адвоката ОСОБА_9 про проведення слідчих та процесуальних дій, які перелічені в клопотаннях від 16.10.2020 №2158 та 2162.

Постановою від 23.10.2020 прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 у задоволенні вказаних клопотань було відмовлено. Вказану постанову заявник отримав 30.10.2020.

При дослідженні матеріалів скарги, зокрема, клопотань заявника, за результатами яких прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 прийнято рішення про відмову у їх задоволенні, встановлено, що викладені в клопотанні вимоги відносяться до слідчих та процесуальних дій в розумінні ст. 220 КПК України.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відтак вказана скарга подана повноважною особою, у визначений законом спосіб, та з дотриманням строків на звернення до слідчого судді з метою оскарження такого рішення.

Зі змісту постанови вбачається, що в обґрунтування відмови в задоволенні клопотання, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 вказав, що стороні кримінального провадження матеріали, які стосуються загибелі потерпілого ОСОБА_8 , з урахуванням ризиків, передбачених ст. ст. 221, 222 КПК України не надавались, у зв`язку з чим захисники ОСОБА_6 не володіють відомостями щодо об`єму, змісту та повноти проведених слідчих та інших процесуальних дій. Крім того, відповідно до тексту постанови, час та послідовність проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій визначаються слідчим та прокурором виходячи із потреб слідчої тактики, пов`язаних із забезпеченням ефективного збирання доказів або перевірки вже отриманих доказів у кримінальному провадженні. За таких обставин, як зазначає прокурор у оскаржуваній постанові, підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_9 про проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій не вбачається.

За встановлених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, які викладені в постанові та вважає, що вона винесена з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч. 2 ст. 9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження обставин кримінального провадження, з дотриманням вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, так як постанова містить зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви прийняття, їх обґрунтування, а вимоги клопотання адвоката ОСОБА_9 , не містять належного обґрунтування необхідності вчинення перелічених у клопотанні дій. Статтею 36 КПК України, встановлено самостійність у своїй процесуальній діяльності прокурора. Також, враховуючи слідчим суддею положення ст. 94 КПК України, згідно з якою прокурор, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що в силу принципу змагальності сторін, адвокатом не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити.

Що стосується вимог заявника, якими він просить зобов`язати сторону обвинувачення вчинити дії, вказані в клопотаннях від 16.10.2020, їх слід залишити без задоволення, оскільки дана вимога є похідною від першої про скасування постанови про відмову у задоволенні згадуваних клопотань.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 223, 220, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Скаргу залишити без задоволення.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1