ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1816/20 Номер провадження 11-кп/814/1161/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст. 185 КК України НТ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючої ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000075 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Полтава від 07 жовтня 2020 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні 3-х малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз:
15.09.2016 Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70, ст. 71 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі,
засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі.
стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 1307,60 грн.
Вирішено питання про речові докази.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 16.02.2020 приблизно о 10.00 год, у дворі будинку АДРЕСА_2 , маючи ключ, проник до сараю, звідки повторно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав спортивний велосипед "BMX DRAGON" червоного кольору вартістю 3767 грн, який належав ОСОБА_8
07.07.2020 приблизно о 14.00 год ОСОБА_7 , в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон "Xiaomi Redmi Go 1 GB RAM 16 GB ROM" IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 1466,67 грн, який належав ОСОБА_8
08.07.2020 приблизно об 11.00 год ОСОБА_7 , в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, таємно, шляхом вільного доступу викрав мультиварку "Gorenje TYP 16406" вартістю 912,80 грн, яка належала ОСОБА_8 . З місця вчинення злочинів зник, розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 6146,47 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить переглянути вирок та призначити йому більш м`яке покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі. При цьому зазначає, що судом не повністю враховано те, що він визнав вину, сприяв органу досудового розслідування, майже повністю відшкодував шкоду та до нього відсутні претензії з боку потерпілої.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, та кваліфікація його дій за ч.2 ст. 185 КК України, учасниками провадження не оскаржується.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги закону, передбачені ст.ст. 50, 65 КК України і роз`яснення Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами; особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, у тому числі за умисні злочини проти власності, судимість за які не знято та не погашено, негативну характеристику за місцем проживання, досудову доповідь представника органу пробації, думу потерпілої, яка просила призначити покарання у виді позбавлення волі; відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Тобто, судом першої інстанції враховані всі обставини, встановлені під час судового провадження.

Доводи обвинуваченого про те, що судом не враховано як пом`якшуючу обставину відшкодування шкоди, є безпідставними, оскільки матеріали провадження не містять будь-яких документів на підтвердження відшкодування шкоди, а відповідно до показань потерпілої, вона за свої кошти викупила з ломбарду речі, які здавав обвинувачений, та будь-яких коштів ОСОБА_7 їй не надавав. Більше того, вбачається, що ОСОБА_7 систематично вчиняє злочини щодо своєї дружини.

Сам же факт визнання свої вини не може буди обставиною, яка пом`якшує покарання.

Не знайшли свого підтвердження і доводи обвинуваченого про наявність активного сприяння розкриттю злочину.

Інших обставин, які б давали підстави для пом`якшення покарання, учасниками провадження не зазначено та колегією суддів під час перегляду вироку суду не встановлено.

Окрім цього, необхідно врахувати, що ОСОБА_7 неодноразово судимий за умисні злочини проти власності, вироком від 15.09.2016 був засуджений за вчинення злочинів, у тому числі щодо ОСОБА_8 , та знову вчинив нові злочини щодо неї через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, згідно з доповіддю представника органу пробації є високий ризик вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення, тому суд дійшов обгрунтованого висновку, що лише покарання у виді позбавлення волі здатне запобігти вчиненню ОСОБА_7 нових кримінальних правопорушень та сприяти виправленню обвинуваченого.

Не встановлено підстав для застосування ст. 69 та ст. 75 КК України і колегією суддів суду апеляційної інстанції.

Таким чином призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає. Тому апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Полтава від 07 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_7 без змін.

У зв`язку з набранням вироком чинності взяти ОСОБА_7 під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання рахувати з 09.12.2020.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуюча ОСОБА_9 Нізельковська

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4