Провадження № 1-в/537/179/2020
Справа № 537/2840/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2020 суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, якій належить майно ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання ОСОБА_4 про вирішення долі речового доказу, в кримінальному провадженні №0000014 від 06.07.2020 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, згідно якого просить суд постановити ухвалу, якою вирішити питання про речовий доказ у кримінальному провадженні №0000014 від 06.07.2020, повернувши автомобіль «Daewoo Lanos», д.н.з НОМЕР_1 йому, як законному власнику.
Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні сектору дізнання ВП №1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області перебувало кримінальне провадження №0000014. Під час досудового розслідування, органом дізнання був тимчасово вилучений автомобіль Daewoo Lanos», д.н.з НОМЕР_1 , який належить йому на праві приватної власності, та який був використаний ОСОБА_6 , як знаряддя вчинення кримінального проступку. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.09.2020 кримінальне провадження № 0000014 за обвинуваченням ОСОБА_6 закрите, з підстав відмови потерпілої від обвинувачення. Судом рішення про вилучення та арешт майна не приймалось, питання про скасування арештованого майна в судовому засіданні не розглядалось. В ході досудового розслідування старшим інспектором СД СВ ВП №1 КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 вилучений автомобіль Daewoo Lanos», д.н.з НОМЕР_1 , який належить йому на праві приватної власності, був визнаний речовим доказом. Оскільки автомобіль, який належить йому на праві приватної власності на даний час не повернутий, а під час постановлення ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.09.2020 кримінальне провадження №0000014 за обвинуваченням ОСОБА_6 закрите, з підстав відмови потерпілої від обвинувачення та питання про речові докази не розглядалось, він змушений був звернутися до суду з даним клопотанням.
ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 клопотання ОСОБА_4 підтримав з підстав зазначених в ньому, просив повернути автомобіль «Daewoo Lanos», д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_4 , як законному власнику.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання ОСОБА_4 не заперечував, вважав за необхідне вирішити питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні №0000014.
Суд, вислухавши учасників розгляду клопотання, дослідивши клопотання та представлені матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.
Як встановлено судом, в провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області перебувало на розгляді кримінальне провадження №0000014 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 вересня 2020 року кримінальне провадження №0000014 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито з підстав відмови потерпілої від обвинувачення.
Однак, при постановлені ухвали від 03.09.2020 про закриття кримінального провадження №0000014 судом не прийнято рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки під час судового засідання прокурор не надав суду документів для вирішення такого питання.
Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків, суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» № 11 від 21.12.1990 р. зі змінами, суди крім іншого, вправі вирішувати питання, про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду.
Як вбачається з постанови старшого інспектора СД СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП В Полтавській області ОСОБА_7 про визнання та приєднання до справи речових доказів, автомобіль «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , визнано як речовий доказ в кримінальному провадженні №0000014 від 06.07.2020, та поміщено на майданчик для зберігання транспортних засобів ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. І.Приходька, буд. 69б, до вирішення питання по суті.
Згідно ч. 9 п. 1 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: 1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).
Частина 7 ст. 237 КПК України визначає, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна. При цьому можливість визнання такого майна речовим доказом законодавець не зазначає.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.
Аналізуючи вказані вимоги закону, долучені до клопотання матеріали та пояснення сторін у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що вилучений автомобіль «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , є тимчасово вилученим майном.
При цьому, матеріали кримінального провадження №0000014 не містять відомостей про те, що старший інспектор СД СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 зверталась до слідчого судді з клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, а також про те, що таке клопотання розглядалось та було задоволено.
Також матеріали кримінального провадження №0000014 не містять відомостей про те, що саме це тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль «Daewoo Lanos», д.н.з НОМЕР_1 , було повернуто власнику, або особі, у якої він був вилучений.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , вилучений автомобіль марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 .
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року).
Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986 року).
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Враховуючи викладене, а також те, що при постановленні ухвали від 03.09.2020 про закриття кримінального провадження №0000014 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України з підстав відмови потерпілої від обвинувачення, судом не вирішено долю речового доказу, саме автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з НОМЕР_1 , суд вважає за необхідне речовий доказ - автомобіль «Daewoo Lanos», д.н.з НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_4 , у зв`язку з чим суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 100, 537,539 КПК України, суд,-

постановив :

Клопотання ОСОБА_4 про вирішення долі речового доказу, в кримінальному провадженні №0000014 від 06.07.2020 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - задовольнити.
Речовий доказ: автомобіль «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_4 .
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду, через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1