Дата документу 01.09.2020 Справа № 336/3629/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/685/20
Єдиний унікальний № 336/3629/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.309 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001271, за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2020 року, якою
обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 , звинуваченої у скоєнні злочинів, передбачених ст.311 ч.1, ст.309 ч.2 КК України, повернуто прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1 як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Згідно зі змістом судового рішення, прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя направлено кримінальне провадження з обвинувальним актом за звинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні злочинів, передбачених ст.311 ч.1, ст.309 ч.2 КК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вказав, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, просив призначити справу до розгляду.
Захисником заявлено клопотання, підтримане обвинуваченою, про повернення обвинувального акту прокурору через невідповідність його вимогам КПК України. Так, захисник вказувала, що в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин злочину, інкримінованого обвинуваченій, не зазначені час та місце скоєння злочину, а крім того, безпідставно застосовано кваліфікаційну ознаку за ст.309 ч.2 КК України повторність, адже ОСОБА_9 є раніше не судимою, що позбавляє можливості сторону захисту ефективно захищатись від пред`явленого обвинувачення.
За наслідками підготовчого судового засідання суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті відсутні зазначення часу, місце та спосіб вчинення злочинів, при правовій кваліфікацій застосовано кваліфікуючу ознаку повторність, враховуючи що відомості про те, що ОСОБА_9 раніше засуджувалась за скоєння аналогічного злочину відсутні, обвинувальний акт не містить дати його складення та затвердження, суд вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, що, у свою чергу, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, вважає, що вона підлягає скасуванню через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. В обвинувальному акті зазначено місце його складання та містяться підписи слідчого та прокурора при його складанні та затвердженні. Крім того, апелянт вважає, що суд в порушення вимог ст.314 КПК України під час підготовчого судового засідання розпочав давати оцінку формулюванню обвинувачення.

Просить скасувати ухвалу і направити обвинувальний акт на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції; захисника обвинуваченої, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з призначенням нового розгляду.

Відповідно до ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, який прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно до вимог ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Тобто, обвинувальний акт є процесуальним документом органу досудового розслідування, який оформляє його результати. В обвинувальному акті підводяться підсумки досудового розслідування, обґрунтовуються доказами висновки слідчого, прокурора щодо винуватості підозрюваної, формулюється в остаточному вигляді обвинувачення.

Насамперед, ці вимоги пов`язанні із ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причин висунутого проти нього обвинувачення.

Формулювання обвинувачення, висунутого ОСОБА_9 містить вказівки на те, що вона придбала прекурсори та наркотичний засіб при невстановлених досудовими розслідуванням обставинах. Відповідно до вимог ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити факти, обставини, які прокурор вважає встановленими. Оскільки, початок триваючого злочину не встановлений, обвинувачення зазначає про час, місце, його припинення 15.05.2019 року.

Виходячи з норм закону, викладених в ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч.3 цієї статті, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. При цьому у підготовчому провадженні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду, завдання цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Таким чином, встановлення судом першої інстанції будь-яких інших відомостей не буде суперечити зазначеним обставинам та перешкоджати суду постановити законне та обґрунтоване судове рішення.

Щодо вказівок про повторність скоєння злочину, колегія суддів вважає, що зазначена в обвинувальному акті кваліфікація дій ОСОБА_9 має бути доведена стороною обвинувачення на підставі зібраних доказів, а сторона захисту, якій відкритті матеріали кримінального провадження, використовуючи принцип змагальності має всі необхідні данні для використання своєї функції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, наданих законом в підготовчому судовому засіданні, аналізуючи фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, на предмет правильності кваліфікації дій ОСОБА_9 , повноти викладення обвинувачення, тобто перейшов до вирішення питання про обґрунтованість обвинувачення, що є сутністю іншої стадії процесу судового розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що порушень вимог ст.291 КПК України, які перешкоджають судовому розгляду провадження, не встановлено, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

З огляду на зазначене та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2020 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 , звинуваченої у скоєнні злочинів, передбачених ст.311 ч.1, ст.309 ч.2 КК України, повернуто прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1 як такий, що не відповідає вимогам КПК України, скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Матеріали кримінального провадження направити до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4