Справа №630/385/20 Провадження №1-кп/630/34/20
В И Р О К

Іменем України

06 жовтня 2020 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого (дистанційно) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000257 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, ідентифікаційний № НОМЕР_1 , раніше судимого за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 18 грудня 2012 року за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки; за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 19 вересня 2013 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі, звільненого 15 лютого 2017 року з Холодногірської ВК № 18 по відбуттю покарання; за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 19 березня 2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 03 червня 2020 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 в період часу з 20 квітня 2020 року по 08 травня 2020 року (більш точної дати та часу під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено), маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, переслідуючи при цьому корисливу мету наживи, прибув до домоволодіння АДРЕСА_2 , та переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, поєднані з проникненням у сховище, діючи повторно, з корисливих мотивів, з території подвір`я вказаного домоволодіння незаконно взяв вироби з чорного металу (металеві труби та металеві кутки) загальною вагою 70 кг, вартістю 175,00 грн., алюмінієвий бідон об`ємом 40 л, вартістю 300,00 грн., таким чином викравши вказані речі. Також, перебуваючи на території вказаного домоволодіння, продовжуючи свої протиправні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, поєднані із проникненням в інше приміщення, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження дверей проник до горища вказаного домоволодіння, з приміщення якого незаконно взяв два алюмінієві бідони об`ємом по 10 л кожний, вартістю 250,00 грн., таким чином викравши вказані речі. Одразу після цього, ОСОБА_4 з викраденим майном залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 725,00 грн.

Крім того, ОСОБА_4 у першій половині травня 2020 року (більш точної дати та часу під час досудового розслідування та судового розгляду встановити не вдалося), маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, переслідуючи при цьому корисливу мету наживи, прибув до садового товариства «Запрудне», що розташоване в м. Люботин, Харківської області, де переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, переліз через металевий паркан на територію садибної ділянки № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, діючи повторно, з корисливих мотивів, з території садибної ділянки незаконно взяв металеві кутки у кількості 5 штук, вартістю 755,04 грн., таким чином викравши вказані речі. Одразу після цього, ОСОБА_4 з викраденим майном залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 755,04 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчинених злочинах та обставини обвинувачення визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що домоволодіння АДРЕСА_2 , фактично межує з домоволодінням, в якому він проживає. На подвір`ї сусідів він побачив вироби з металу, які вирішив вкрасти. Він через паркан потрапив на сусідське подвір`я та виніс звідти знайдені металеві труби і кутки. Викрадене він здав до пункту прийому металобрухту. ОСОБА_4 також підтвердив, що в сусідському будинку, з горища, він викрав ще й два алюмінієвих бідона, які також здав до пункту прийому металобрухту. Отримані за продаж металу гроші він витратив на власні потреби. Невдовзі, коли гроші закінчились, він вирішив піти до садового товариства, розташованого неподалік від його дому. Ідучи по вулиці поміж садових ділянок, він побачив на землі металеві кутки і вирішив їх вкрасти. Він переліз через паркан на територію садової ділянки і виніс звідти металеві кутки, які одразу здав до пункту прийому металобрухту. Отримані за продаж металу гроші він витратив на власні потреби.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини обвинувачення, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів доведена повністю, і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, і поєднане з проникненням у приміщення і сховище.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом з`ясовано, що він не працює, не одружений, має двох синів, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , по відношенню до яких він позбавлений батьківських прав на підставі заочного рішення Люботинського міського суду Харківської області від 12 вересня 2017 року в справі № 630/235/17; інших дітей на утриманні у нього немає. Також з`ясовано, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, але перебуває на «Д»-обліку у лікаря-нарколога, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання для ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання для ОСОБА_4 , суд не встановив.

Суд, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які віднесені до категорії тяжких злочинів, обставину, яка пом`якшує покарання, з дотриманням вимог ст. 65 КК України, а також із принципів законності, справедливості, індивідуалізації та достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів, призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті, за якою кваліфіковані його дії.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочини до його засудження вироком Люботинського міського суду Харківської області від 03 червня 2020 року, суд призначає для обвинуваченого покарання за сукупністю злочинів з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України, з застосуванням принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням.

Разом з цим, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нові злочини до повного відбуття покарання за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 19 березня 2020 року. Тому суд призначає остаточне покарання з урахуванням вимог ст. 71 КК України, а саме до покарання, призначеного за даним вироком, суд частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді 1 року позбавлення волі.

Цивільні позови потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не заявлені.

Під час досудового розслідування запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався. Але наразі ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 19 березня 2020 року в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)», на виконання якого його було затримано 03 червня 2020 року. Тому початок строку відбування покарання за вироком слід визначити саме з цієї дати.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотири) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю даних злочинів та злочинів, за які ОСОБА_4 було засудженого за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 03 червня 2020 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити для ОСОБА_5 покарання у виді позбавленні волі на строк 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 19 березня 2020 року у виді 1 (один) року позбавлення волі і визначити для ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання для ОСОБА_4 рахувати з 03 червня 2020 року.

Речовий доказ алюмінієвий бідон об`ємом 40 л, який перебуває на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , вважати повернутим потерпілій.

Речовий доказ один металевий куток довжиною 2,07 м, шириною сторони 40х40 мм, товщина металу 4 мм, який перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , вважати повернутим потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 10468/11821-11824 від 25 червня 2020 року в сумі 1307,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 11763 від 25 червня 2020 року в сумі 1144,08 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Люботинський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СуддяОСОБА_1