УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мокрець Броварського району Київської області, громадянина України, який відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Житомирська виправна колонія (№ 4)»,

встановив:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати ч. 5 ст. 72 КК України та перерахувати один день за два з 05.11.2018 по 10.07.2019.

Засуджений в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, подав заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, у зв`язку з чим суд проводить розгляд справи у його відсутність.

Прокурор висловив думку про відмову у задоволенні клопотання, оскільки зазначене питання розглянуто та вирішено по суті вироком суду.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 10.07.2019 ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України на 7 років позбавлення волі. Строк відбування покарання визначено обчислювати з часу затримання, а саме з 05.11.2018. Зараховано у строк відбування покарання весь час попереднього ув`язнення з 05.11.2018, з розрахунку день за день.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 10.07.2019 набрав законної сили 10.08.2019.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Частиною 2 статті 21 КПК встановлено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили у порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України», рішення № 32053/13, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
У зв`язку із тим, що питання, яке ставить перед Богунським районним судом м. Житомира засуджений ОСОБА_3 , вже було розглянуто судом під час ухвалення вироку, що набрав законної сили та є обов`язковим для виконання, а тому Богунський районний суд м. Житомира позбавлений можливості приймати нове рішення чи змінювати існуюче.
На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1