Справа № 761/3905/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу потерпілого ОСОБА_3 , участь якого забезпечена шляхом відеоконференцзв`язку з Соснівським районним судом м. Черкаси, на постанову слідчого Державного бюро розслідувань від 12.08.2020 про закриття кримінального провадження № 620 190 000 000 005 05 від 18.04.2019 за ч. 1 ст. 375 КК України,
у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 12.08.2020 про закриття кримінального провадження № 620 190 000 000 005 05 від 18.04.2019 за ч. 1 ст. 375 КК України.

На обґрунтування ОСОБА_3 зазначив, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2017 р. (справа №711/6201/17, суддя ОСОБА_5 ) відкрито провадження за заявою громадянина ОСОБА_6 до гаражно-будівельного кооперативу «Сирена» (далі - Кооператив), про зобов`язання відкрити банківський рахунок та надати членам Кооперативу для публічного доступу інформацію про його реквізити. Вказаний позов обґрунтовано наявною непогашеною бюджетною заборгованістю, належною до сплати за умовами договору оренди від 14.03.2012.

Згідно з рішенням Господарського суду Черкаської області від 29.07.2014 (справа №925/1212/14), що набрало законної сили та подано стягувачем - Черкаською міською радою - до виконання (Придніпровський ВДВС м. Черкаси, ВП №45879896) за Кооперативом, станом на день подачі позовної заяви, обліковувалася заборгованість у розмірі 226 783,78 грн. та судового збору у розмірі 4 535,67 грн.

Станом на липень 2017 за Кооперативом продовжувала обліковуватися у повному обсязі непогашена заборгованість, а сплачені внески з урахуванням боргової частки так і не були направлені головою правління на її погашення. Голова правління ухиляється від відкриття банківського рахунку, своє рішення мотивує нерентабельністю та високими витратами за банківське обслуговування.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.10.2017 відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 21.12.2017 в порядку апеляційного перегляду вищевказане рішення суду першої інстанції залишено без змін, апеляційна скарга позивача - без задоволення.

Як зазначив ОСОБА_3 , на порушення норм матеріального права за основу відмови від відкриття банківського рахунку судами прийнято протокол №1 загальних зборів уповноважених членів ГБК «Сирена» від 07 лютого 2015р. (а.с.52). При цьому вказаний протокол не підписаний головою зборів, не містить порядку денного, не визначає кворум зборів, а кількість присутніх за списком (83 особи) не відповідає арифметичному підрахунку за прізвищами (81 особа). Зазначений протокол містить неправдиві відомості щодо кількісного голосування, оскільки протягом зборів склад присутніх зменшувався, а певну частину зареєстрованих осіб головуючий не визнавав як членів Кооперативу. Протокол від 07 лютого 2015р. не є складовою частиною прошнурованої та пронумерованої книги протоколів загальних зборів. Списки присутніх на зборах не є невід`ємною частиною самого протоколу, механічно приєднані до нього шляхом степлірування та складають собою окремий перелік, аркуші якого відрізняються від паперу самого протоколу (за кольором, давністю, якістю).

Вищевказані аргументи стали основою касаційної скарги позивача.

Постановою Касаційного цивільного суду від 31.10.2018 (суддя- доповідач ОСОБА_7 , суддя ОСОБА_8 , суддя ОСОБА_9 ) касаційну скаргу позивача відхилено.

На думку заявника, Касаційний цивільний суд обмежився передрукуванням мотивувальної частини рішення суду першої інстанції.

За результатами розслідування кримінального провадження № 620 190 000 000 005 05 від 18.04.2019 за ч. 1 ст. 375 КК України слідчий закрив кримінальне провадження.
На думку ініціатора скарги, рішення про закриття кримінального провадження, є необґрунтованим, оскільки слідчим не допитано всіх свідків у кримінальному провадженні, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, не вчинено інших слідчих та процесуальних дій, спрямованих на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин кримінального правопорушення.

З огляду на зазначене, ініціатор скарги просив слідчого суддю скасувати оскаржувану постанову.

У судовому засіданні заявник підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Слідчий ДБР до суду не прибув, що відповідно до положень ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши думку заявника, дослідивши матеріали закритого кримінального провадження, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК на досудовому розслідуванні потерпілим може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Статтею 7 КПК передбачені загальні засади кримінального провадження, однією з яких є законність, сутність якої розкрита у ст. 9 КПК.

Так, частиною 1 статті 9 КПК на слідчого під час кримінального провадження покладений обов`язок неухильного дотримання вимог Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень ст. 283 КПК однією з форм закінчення досудового розслідування є закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 284 КПК слідчий приймає рішення про закриття кримінального провадження, зокрема, у разі якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Так, відповідно до ст. 25 КПК слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Таким чином, враховуючи викладене, законним процесуальне рішення може визнаватись лише у разі його відповідності вищевказаним вимогам.

Досліджуючи постанову слідчого від 12.08.2020 про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що досудове розслідування проведено у відповідності до норм КПК. Висновки слідчого є обґрунтованими, відповідають фактичним даним, встановленим під час досудового розслідування.

Так, аргументуючи висновок про закриття кримінального провадження, слідчий вказує, що ДБР здійснює досудове розслідування за фактом постановлення суддями Касаційного цивільного суду Верховного суду завідомо неправосудного рішення від 31.10.2018 у справі № 711/6201/17.

У ході досудового розслідування слідчим допитано потерпілого ОСОБА_3 , який підтвердив обставини, викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, зазначивши, що на його переконання, колегія суддів Касаційного цивільного суду Верховного суду у складі суддів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з корупційних мотивів ухвалили завідомо неправосудне судове рішення.

На думку ОСОБА_3 у судових засіданнях, у тому числі в касаційній інстанції, не досліджувалися обставини законності винесення Гаражно-будівельним кооперативом «Сирена» на голосування (з правом подальшого невиконання за результатами такого голосування) існуючої норми матеріального права, визначеної спеціальним законом, а саме: відкриття банківського рахунку. При цьому, як наголошує ОСОБА_3 , наявність банківського рахунку в кооперативах є визначальним критерієм здійснення їх діяльності.

Також, як зазначив у своїх показаннях ОСОБА_3 , Касаційний цивільний суд допустив порушення норм матеріального права, ухилившись від оцінки кількісного складу присутніх на зборах осіб: 84 (вісімдесят чотири) члена кооперативу не складають необхідного кворуму для ухвалення рішень на зборах, а докази на статус «уповноваженого» у матеріалах судової справи відсутні взагалі - відповідачем не підтверджено делегованих повноважень ні одного з присутніх на зборах.

Допитана слідчим 30.07.2019 суддя ОСОБА_7 повідомила, що касаційна скарга ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.10.2017 та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 21.12.2017 у справі за його позовом до ГБК «Сирена» про зобов`язання вчинити дії надійшла до Касаційного цивільного суду 20.02.2018. Ухвалою від 26.03.2018 відкрито касаційне провадження і витребувано справу із суду першої інстанції.

У подальшому, 30.08.2018 суддями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проведено попередній розгляд вказаної справи і після вивчення матеріалів, перевірки доводів касаційної скарги та обставин необхідних для ухвалення судового рішення, колегією прийнято рішення про залишення касаційної скарги ОСОБА_6 без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін у зв`язку з відсутністю підстав для їх скасування.

Свідок ОСОБА_7 зазначила, що рішення прийняте в межах повноважень та в межах розгляду справи судом касаційної інстанції, які визначені ст. 400 ЦПК України, згідно з якою під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати, або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами нижчих інстанцій.

У той же час, свідок пояснила, що суд касаційної інстанції не може вирішувати питання про достовірність, або недостовірність того чи іншого доказу.

ОСОБА_7 також зазначила, що про прийняті судами нижчих інстанцій рішень у справі за позовом ОСОБА_6 до ГБК «Сирена» до отримання в провадження касаційної скарги останнього, їй не було відомо. Будь-якого відношення до ГБК «Сирена», яке знаходиться у м. Черкаси, не має. З ОСОБА_6 , головою ГБК «Сирена» та членами ГБК «Сирена» свідок особисто не знайома, будь-яких відносин з ними не підтримує.

Згідно з відповіддю ВРП від 07.08.2019 № 29455/0/9-19 на запит слідчого від 29.07.2019 щодо надання інформації про надходження до ВРП скарги від ОСОБА_3 або інших осіб на щодо неправомірних дій суддів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під час ухвалення рішення у справі № 711/6201/17-ц, скарги до ВРП не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Конституції України суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.

Аналогічна позиція визначена у спеціальному Законі України «Про судоустрій і статус суддів».

Диспозиція статті 375 КК допускає можливість зловживання сторонами кримінального провадження при вчиненні органами досудового розслідування дій, що мають наслідком притягнення до кримінальної відповідальності судді лише за факт постановлення ним судового рішення, яке, за суб`єктивним розумінням будь-якої особи, є „неправосудним (зокрема, у разі незгоди з цим рішенням).

Кримінальним кодексом не встановлено критеріїв, за якими можна визначити, який вирок, рішення, ухвала або постанова судді (суддів) є неправосудними, а також не розкрито змісту сполучення слів „завідомо неправосудний, що уможливлює неоднозначне розуміння складу злочину, кваліфікацію якого здійснено за цією нормою.

Слідчий суддя виходить з того, що орган досудового розслідування повинен встановити наявність у судді прямого умислу, який має цілеспрямований характер, свідоме прагнення та бажання всупереч матеріального та процесуального закону і фактичним обставинам, встановленим у справі, постановити судове рішення, яке за своєю суттю не може бути і не є актом правосуддя.

Слідчий суддя частково згоден з доводами потерпілого ОСОБА_3 про можливість більш всебічного досудового розслідування цього кримінального провадження слідчим, шляхом здійснення допиту інших свідків, водночас, погоджується з висновками слідчого за наслідками розслідування та оцінкою всіх зібраних по кримінальному провадженню доказів, тобто з необхідністю закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК у кримінальному провадженні наряду з іншим підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з викладеного, слідчим у ході досудового розслідування цього кримінального провадження не здобуто будь-яких фактичних даних, які б викривали суддів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в ухваленні у складі колегії завідомо неправосудної постанови за обставин, викладених у заяві ОСОБА_3 від 19.02.2019.

Викладене свідчить, що заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення є висловленням незгоди з відповідним рішенням суду касаційної інстанції .

У той же час, незгода однієї зі сторін із судовим рішенням, ухваленим не на її користь, не може свідчити про винесення суддею завідомо неправосудного рішення.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність в діях суддів Касаційного цивільного суду Верховного Суду ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обов`язкових елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України - об`єктивної та суб`єктивної сторони даного кримінального правопорушення, тобто що як наслідок свідчить про відсутність складу злочину.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що Рішенням Конституційного суду України від 11.06.2020 № 7-р/2020 ст. 375 КК Укараїни визнана такою, що не відповідає Конституції України.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст. 9, 11, 92-94, 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 12.08.2020 про закриття кримінального провадження № 620 190 000 000 005 05 від 18.04.2019 за ч. 1 ст. 375 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1