Провадження № 1-о/679/3/2020
Справа № 1-152/10
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішин заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Хмельницької області від 09 лютого 2012 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 засуджений вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 09 лютого 2012 року за п.п. 1, 4, 9, 10 ч. 2 ст.115, ч.4 ст.152 КК України та на підставі ст.70 КК України йому призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 серпня 2012 року вищезазначений вирок стосовно ОСОБА_7 за наслідками касаційного розгляду залишено без змін.

ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про перегляд вироку Апеляційного суду Хмельницької області від 09 лютого 2012 року за нововиявленими обставинами в порядку п.4 ч.2 ст. 459 КПК України.

Обґрунтовуючи заяву посилається на те, що 10 червня 2020 року йому стало відомо, що в межах реалізації права (положень ст.ст. 107, ч.5 ст.110 КВК України), у доступі до глобальної мережі інтернет на інформаційному порталі Харківської правозахисної організації в частині перегляду та вивчення практики ЄСПЛ в рішеннях міжнародної інстанції: справа №66069/09, №130/09, №3896/09 «Вінтер та інші проти Сполученого Королівства»; справа №73593/93 «Лаезло Маг`яр проти Угорщини»; в межах яких встановлюється правовий факт визнання міжнародною судовою інстанцією засудження осіб до довічного позбавлення волі у випадках неправомірним та у випадках коли в державі учасниці міжнародного договору, відсутній правовий механізм чи інша можливість перегляду вироків про засудження до довічного позбавлення волі, що правовою складовою міжнародного права ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, встановлює: нелюдське ставлення, що принижує людську гідність покарання. Відповідно до ч.1 ст. 463 КПК Укаїни заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, подається до Нетішинського міського суду Хмельницької області, як суду першої інстанції, який допустив добросовісну судову помилку в своєму провадженні та яка встановлює правовий характер протиправності судового рішення апеляційної інстанції, яке належить переглянути. На предмет звернення зазначає наступне в обставинах справи: 1. Судове рішення про перегляд якого за нововиявленими обставинами подається заява; 2. Вирок апеляційного суду Хмельницької області від 09.02.2012 року, в частині ствердження нововиявлених обставин фактичного та правового характеру, які встановлюють добросовісну судову помилку, яка мала місце у незастосуванні судом в необхідних випадках практики ЄСПЛ, щодо визначення та призначення особі ОСОБА_7 кримінального покарання внаслідок чого було порушено інтереси правосуддя у кримінальному судочинстві виходячи з розуміння ч.3 ст. 50 КК України, а саме покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність в поєднанні з положеннями ч.2 ст. 28 Конституції України та ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 3. Обставини, що могли вплинути на судове рішення але не були відомі суб`єкту права та які не становили предмет судового розгляду, а саме: неточне та неправильне формування правової позиції захисту в суді прав та законних інтересів особи засудженого ОСОБА_9 , за відсутністю правових знань у засудженого та належної правової допомоги зі сторони професійного захисника, в частині питань права, застосування норми ст.64 КК України «довічне позбавлення волі», за відсутністю в Україні як одній з учасниць договірних сторін міжнародним правом ст.1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, правового механізму чи можливості перегляду вироків осіб засуджених до довічного позбавлення волі, що має правовий наслідок істотного порушення основоположних прав людини визначених ст. 3 Конвенції; юридично правова складова природи добросовісної судової помилки, стверджується судовою практикою міжнародної судової інстанції юрисдикція якої визначається Україною, в межах рішень ЄСПЛ.

Також зазначає, що визначення принципів верховенства права вимагає, гуманне виконання покарання у виді довічне позбавлення волі, може бути забезпечено лише за умови, якщо засуджений має реальну і принципово досяжну можливість повернути собі свободу в майбутньому, у зв`язку з чим міжнародний суд дійшов ключового висновку: надання особі засудженій до довічного позбавлення волі права на помилування саме по собі не є достатнім для досягнення мети гуманності та у випадку якщо внутрішнє законодавство не передбачає ніякого механізму чи можливості для перегляду довічного ув`язнення, невідповідність цього покарання ст.3 Конвенції виникає вже на момент винесення вироку про довічне ув`язнення , а не на більш пізньому етапі позбавлення волі.

Тому враховуючи, вищенаведене ОСОБА_9 вважає, що призначене йому покарання у виді довічного позбавлення волі порушує його права та принижує його людську гідність, не відповідає Конституції України та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому таке покарання не підлягало застосуванню судом. А відтак, за вчинення особливо тяжкого злочину суд мав би призначити йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, застосувавши ст.3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст.28 Конституції України. Зазначає також, що чинним кримінальним законодавством не передбачено механізму умовно-дострокового звільнення осіб, яких засуджено до довічного позбавлення волі чи його заміни більш м`яким покаранням, що суперечить практиці Європейського суду з прав людини та порушує його право на перегляд довічного строку покарання, а також право знати на яких критеріях та коли саме такий перегляд може бути здійснений.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 подану заяву підтримав та просив задовольнити із наведених у ній підстав.

Захисник засудженого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 заяву підтримав та просить її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив, посилаючись на те, що обставини, на які посилається засуджений, не є нововиявленими.

Потерпіла ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_7 .

Інші потерпілі в судове засідання не з`явились, хоча про день, час та місце слухання справи були повідомленні належним чином.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 слід відмовити з наступних підстав.

Частиною 1 ст.467 КПК України встановлено, що суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Отже, під нововиявленими обставинами розуміють встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам, суду, самому засудженому, що в матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.

Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у закону силу. Тобто необхідно наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою, це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

За змістом наведених вище норм процесуального закону роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення. Однак, суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених обставин, в тому числі шляхом переоцінки вже досліджених доказів, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують.

В заяві ОСОБА_7 та в його поясненнях наданих в судовому засіданні про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не наведено тих обставин, які б могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин. Доводи викладені в заяві зводяться до незгоди засудженого із вироком суду в частині призначеного покарання, що не є підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.

Таким чином, обставини, на які посилається засуджений ОСОБА_7 не є нововиявленими та не є підставою для перегляду вироку суду, а тому колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для перегляду вироку Апеляційного суду Хмельницької області від 09 лютого 2012 року за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 459-467 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Хмельницької області від 09 лютого 2012 року залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3