Єдиний унікальний № 946/7300/20
Провадження № 1-кп/946/646/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

18 листопада 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001525, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Ізмаїл Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, працюючого за наймом, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

14.10.2002 р. Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК частково приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців, звільнений 22.06.2005 р. на підставі постанови Малиновського районного суду м. Одеса від 21.06.2005 р. згідно ст. 81 КК умовно-достроково на 6 місяців 22 дні;
05.12.2006 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 263, ст. 70 КК до трьох років позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням строком надва роки (судимість погашена);
12.10.2010 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК до трьох років позбавлення волі, звільнений 11.10.2019 р. у зв`язку з відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_2 , захисник ОСОБА_4 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.ОСОБА_2 , не маючи на те спеціального дозволу, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, 15 липня 2019 року у невстановлений час у м. Ізмаїл Одеської області на вул. Пушкіна придбав у невстановленої особи психотропну речовину метамфетамін кількісним вмістом 0,140г, 0,033 г та 0,024 г, а всього 0,197 г., яку в подальшому зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту до 15 липня 2019 року, коли в період часу з 20:10 до 21:00 години вказана психотропна речовина ОСОБА_2 була видана, а працівниками поліції була вилучена в ході огляду місця події навпроти будинку № 113-б по вул. Чехова у м. Ізмаїл Одеської області.

2.Своїми діями ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК, а саме незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Формулювання статті (частин статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
3.При визначенні частини статті Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальний проступок, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_2 , суд враховує те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII), що набирав чинності з 01.07.2020 р., до абз. 2 ч. 1 ст. 309 КК були внесені зміни, та кримінальна відповідальність за цією нормою частково пом`якшена, а частково посилена, оскільки вилучене покарання у виді позбавлення волі, але разом з цим розмір штрафу підвищений та збільшена верхня межа покарання у виді обмеження волі.

4.Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Згідно ж ч. 3 ст. 5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

5.Отже, з урахуванням того, що Закон №2617-VIII частково пом`якшує, а частково посилює кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК, а також того, що кримінальне правопорушення було вчинене ОСОБА_2 до набрання вказаним законом чинності, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 4, ч. 3 ст. 5 КК, суд вважає за необхідне при ухваленні вироку відносно ОСОБА_2 керуватися положеннями ч. 1 ст. 309 КК в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо гуманізації кримінальної відповідальності» від 15.04.2008 р. №270-VI (далі Закон №270-VI), чинної на час вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, з урахуванням змін, внесених Законом №2617-VIII, тільки в частині пом`якшення кримінальної відповідальності.

6.Кримінальний кодекс України

«Стаття 309. Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту (в редакції Закону №270-VI)

1. Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
караються штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.»
«Стаття 309. Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту (в редакції Закону №2617-VIII)

1. Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
7.Частиною 2 ст. 12 КК встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

8.Санкцією ч. 1 ст. 309 КК в редакції Закону №2617-VIII передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі до трьох тисяч (тобто не більше трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Санкцією ж ч. 1 ст. 309 КК в редакції Закону №270-VI, чинної на час вчинення ОСОБА_2 діяння, передбачене покарання у виді штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що також не більше трьох тисяч). Передбачене санкцією ч. 1 ст. 309 КК в редакції Закону №270-VI покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років в силу наведеної ч. 3 ст. 5 КК не може бути застосоване судом, а тому до уваги не береться, оскільки Закон №2617-VIII в цій частині пом`якшує кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим має зворотну дію у часі.

9.Отже, приймаючи до уваги санкцію ч. 1 ст. 309 КК, чинної на час вчинення діяння, та з урахуванням її редакції Законом №2617-VIII в частині, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність, то кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК є кримінальним проступком.

10.Відповідно ж до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

11.В обвинувальному акті прокурором в порядку ч. 1 ст. 302 КПК зазначене клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

12.До обвинувального акта також додана письмова заява підозрюваного ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , якою він погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, обвинувачений ОСОБА_2 також беззаперечно визнав свою винуватість.

13.Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 2982 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч. 2 ст. 382 КПК, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

14.Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові клопотання та заява, суд, вивчивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст.94 КПК, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку відносно ОСОБА_2 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження).

15.Оцінені судом додані до обвинувального акта матеріали також дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , про винуватість останнього в його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання ним винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним. Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
16.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

17.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_2 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. В силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого ОСОБА_2 .

Мотиви призначення покарання
18.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд у відповідності до ст. ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

19.Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив умисний кримінальний проступок у сфері обігу психотропних речовин.

20.Згідно медичних довідок ОСОБА_2 перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «Психічно-поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів. Синдром залежності. Постійне вживання», на обліку у лікаря-психіатра не перебуває. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений ОСОБА_2 не належить до осіб з інвалідністю.

21.Отже, з урахуванням вказаних обставин та особи обвинуваченого ОСОБА_2 , його щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутності обставин, що обтяжують його покарання, а також того, що він на момент вчинення кримінального правопорушення за цим вироком, мав дві непогашені судимості за вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі умисних та тяжких, за які він відбував покарання у місцях позбавлення волі, знов вчинив умисне кримінальне правопорушення у цьому кримінальному провадженні, яке відноситься до кримінальних проступків, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_2 можливе з призначенням йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК в редакції Закону №270-VI, чинної на час вчинення діяння, з урахуванням змін, внесених Законом №2617-VIII, в частині, що частково пом`якшують кримінальну відповідальність, та зі звільненням його на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

22.При цьому судом враховані висновки Верховного Суду щодо дискреційних повноважень суду щодо визначення виду та міри покарання, а також щодо того, що непогашена судимість не є та не може бути перешкодою для застосування до засудженого ст. 75 КК (постанови Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 337/3654/16-к, від 28 травня 2020 року у справі № 753/13972/17 та від 06 серпня 2020 року у справі №759/13520/18).

23.Враховуючи, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок у сфері обігу психотропних речовин, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «Психічно-поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів. Синдром залежності. Постійне вживання» та відповідно до акту медичного огляду №23 від 23.07.2020 р. потребує лікування на загальних підставах, суд дійшов висновку про те, що виправленню ОСОБА_2 сприятиме додатково покладений обов`язок, передбачений п. 5 ч. 3 ст. 76 КК, а саме обов`язок пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
24.Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 запобіжні заходи не застосовувались.

25.В силу ч. 4 ст. 174 КПК з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.07.2019 р. арешт, та зазначену в ній психотропну речовину в силу п. 3 ч. 9 ст.100 КПК слід знищити як майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та вилучене з обігу.

26.Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_2 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № 1322-Х від 15.10.2020 р. у сумі 2 451,75 грн.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375, 381 382 КПК, суд

ухвалив:
1.ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК в редакції Закону №270-VI, чинної на час вчинення діяння, з урахуванням змін, внесених Законом №2617-VIII, в частині, що частково пом`якшують кримінальну відповідальність, у виді обмеження волі на строк два роки.

2.На підставі ст. 75 КК ОСОБА_2 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням строком на один рік.

3.У силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_2 обов`язки, що передбачені ч. 1, п. 5 ч. 3 ст.76 КК, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин.

4.Згідно ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк ОСОБА_2 обчислювати з моменту ухвалення вироку, тобто з 18 листопада 2020 року.

5.З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.07.2019 р. арешт, та вилучені в ході огляду місця події біля будинку № 113-б по вул. Чехова у м.Ізмаїл Одеської області у ОСОБА_2 чотири медичних шприца з рідиною прозорого кольору, яка є психотропною речовиною, що упаковані в полімерний пакет НПУ ГСУ №7207229, знищити.

6.Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 2 451,75 грн (дві тисячі чотириста п`ятдесят одна гривня 75 копійок).

7.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

8.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

9.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

10.Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1