УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: потерпілого ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві

скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 від 25 травня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000388 від 25 квітня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 11 червня 2020 року,шляхом поштового відправлення, звернулося до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 від 25 травня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000388 від 25 квітня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України , на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України , у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Копію постанови про закриття кримінального провадження отримав 05 червня 2020 року.

Скаргу мотивує тим, що 24 квітня 2018 року , на 4-му кілометрі автодороги «Київ-Ірпінь», водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Nissan - Almera», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись з боку міста Ірпінь у напрямку м. Київ, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який є його сном, внаслідок чого пішохід ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Він визнаний потерпілим у вказаному кримінальному провадженні №0000388.

Вважає , що постанова про закриття кримінального провадження від 25 травня 2020 року була прийнята передчасно, без всебічного , повного і неупередженого дослідження всіх доказів і обставин,є необґрунтованою, оскільки слідчий всебічно, повно не встановив та не дослідив всіх обставин кримінального провадження, не вжив належних заходів для проведення повного та неупередженого досудового розслідування та передчасно прийняв рішення про закриття кримінального провадження .

Вказує,що у вказаному кримінальному провадженні слідчим ОСОБА_4 виносилася постанова про закриття кримінального провадження, яка була за його скаргою скасована ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16 липня 2019 року ,та після повернення кримінального провадження для продовження досудового розслідування , слідчим не усунуто у повному обсязі недоліки, на які вказував слідчий суддя в ухвалі , знову винесено постанову про закриття кримінального провадження від 25 травня 2020 року.

Потерпілий ОСОБА_3 не погоджується з висновками експерта від 13 травня 2020 року, проведеного слідчого експерименту, які покладені слідчим в обґрунтування відсутності провини водія транспортного засобу в скоєнні ДТП. Крім того, вважає висновок експерта від 13 травня 2020 року неповним, оскільки у ньому не вирішено питання щодо можливості водієм транспортного засобу уникнути наїзду на пішохода шляхом його об`їзду.

Вважає, що в діях водія ОСОБА_5 у даному випадку була злочинна недбалість, оскільки він не передбачив , але міг і повинен був передбачити факт знаходження на дорозі малопомітних перешкод для руху, що на його думку свідчить про порушення водієм п.п. 12.2, 12.3, 2.3 б) ПДР.

Вказує на те, що органом досудового розслідування не з`ясована роль у ДТП свідка ОСОБА_7 , а його показання в якості свідка під час досудового розслідування розцінює як необ`єктивні, слідчим не проведено геолокації з метою встановлення знаходження ОСОБА_7 в ОСОБА_5 , як в період скоєння ДТП, так і перед його вчиненням, не досліджені дані,що характеризують особистість водія ОСОБА_5 .

Просить скасувати оскаржувану постанову слідчого від 25 травня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000388 від 25 квітня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 скаргу підтримав у повному обсязі , просив задовольнити з підстав викладених у ній.

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги , посилаючись на те, що органом досудового розслідування були вжиті всі необхідні заходи для встановлення обставин кримінального правопорушення, однак з отриманих доказів не вбачається наявність в діях водія ОСОБА_5 ознак складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Тому кримінальне провадження було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, а в задоволенні скарги просить відмовити.
Заслухавши доводи потерпілого ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , дослідивши матеріли скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000388 від 25 квітня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України , які були надані слідчому судді органом досудового розслідування , слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 9 КПК України передбачає,що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини,що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

У відповідності до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Судовим розглядом встановлено, що СУ ГУНП у м.Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000388 від 25 квітня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди,яка сталася 24 квітня 2018 року,приблизно о 22 годині 30 хвилин, на 4-му кілометрі автодороги «Київ- Ірпінь», що відноситься до адміністративної території міста Києва, під час керування ОСОБА_5 автомобілем «Nissan - Almera», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухаючись зі сторони міста Ірпінь у напрямку м. Київ, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого останній від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди.

25 травня 2020 року старший слідчий в ОВС СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження. Підставою закриття провадження стало те, що проведеними у ході досудового розслідування слідчими та процесуальними діями наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України в діях ОСОБА_5 не встановлено.
Прийняте рішення про закриття кримінального провадження слідчий мотивував тим, що зібрані в ході досудового розслідування докази свідчать , що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 24 квітня 2018 року,приблизно о 22 годині 30 хвилин, на 4-му кілометрі автодороги «Київ- Ірпінь», виникла внаслідок порушення пішоходом ОСОБА_6 вимог пунктів 1.5, 4.1, 4.3 та 4.4 Правил дорожнього руху України , а в діях водія автомобіля «Nissan - Almera», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 відсутні порушення вимог Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками , у зв`язку з чим в його діях відсутні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України . Разом с тим, слідство прийшло до висновку, щ пішохід ОСОБА_6 допустив порушення вимог пунктів 1.5, 4.1, 4.3 та 4.4 Правил дорожнього руху України, а саме , ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не виділяючи себе та не маючи на зовнішньому одязі світлоповертальних елементів для своєчасного його виявлення іншими учасниками дорожнього руху, рухався за межами населеного пункту, по проїзній частині автодороги «Київ-Ірпінь», до зовнішнього краю якої з обох сторін прилягає грунтове узбіччя, в смузі , призначеній для руху зі сторони міста Києва в напрямку селища Гостомель, в попутному напрямку із рухом транспортних засобів , внаслідок чого на нього здійснив наїзд автомобіль «Nissan - Almera», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався по проїзній частині автодороги «Київ-Ірпінь» зі сторони міста Ірпінь в напрямку м.Києва. Водій автомобіля «Nissan - Almera», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , рухаючись за межами населеного пункту , по проїзній частині автодороги «Київ-Ірпінь», зі сторони міста Ірпінь в напрямку м.Києва , відповідно до п.1.5 Правил дорожнього руху України, мав право розраховувати на виконання вимог цих Правил іншими учасниками дорожнього руху,в тому числі пішоходом ОСОБА_6 . Побачивши небезпеку (перешкоду) для руху , чим в даному випадку був пішохід ОСОБА_6 , водій ОСОБА_5 не мав технічної можливості уникнути наїзду на нього. Порушення вимог пунктів 1.5, 4.1, 4.3 та 4.4 Правил дорожнього руху України з боку пішохода ОСОБА_6 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

В постанові про закриття кримінального провадження від 25 травня 2020 року описані слідчі та процесуальні дії, які були здійснені слідчим під час досудового розслідування цього кримінального провадження. Зазначається про допит потерпілого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , досліджено письмові докази, зокрема, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25 квітня 2018 року, схема та фототаблиці до нього, протокол проведення слідчого експерименту від 22 травня 2018 року, протокол проведення слідчого експерименту від 04 березня 2020 року, висновок судово-медичної експертизи №63/1409 від 16 травня 2018 року, висновок комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи №131-2018/о-12/1/1771 від 21 лютого 2019 року , висновок судово-медичної експертизи 3141-2018/о від 18 лютого 2019 року, висновок автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу №12-1/878 від 21 травня 2018 року , висновок автотехнічної експертизи №12-2/540 від 28 березня 2019 року, висновок судової автотехнічної експертизи №12/1-1089 від 13 травня 2020 року ,інші докази, на підставі яких слідчий дійшов зазначених вище висновків, яким в оскаржуваній постанові надано належну правову оцінку, як окремо, так і в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя погоджується з вищевикладеними висновками слідчого, оскільки вони здобуті після повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки усіх зібраних та перевірених доказів.

Після скасування ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року постанови старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 від 27 травня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000388 від 25 квітня 2018 року (справа №761/22663/19,провадження №1-кс/761/15846/2019), слідчим у повному обсязі під час здійснення досудового розслідування після повернення матеріалів кримінального провадження для продовження досудового розслідування виконані вказівки слідчого судді, зазначені в ухвалі, щодо усунення недоліків досудового розслідування, проведення необхідних слідчих, процесуальних дій.

Одночасно слідчий суддя приходить до висновку, що потерпілим ОСОБА_3 не наведено переконливих доводів, які б свідчили про те, що шляхом проведення додаткових слідчих (розшукових),процесуальних дій будуть встановлені достатні дані, які б унеможливлювали закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Частиною 5 ст. 110 КПК України встановлені вимоги до постанови слідчого, прокурора. Зокрема постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини.
Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена слідчим постанова від 25 травня 2020 року про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, а наведене в ній мотивування є достатнім і релевантним прийнятому рішенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Зважаючи на вищевикладене , слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 40, 93,110, 284,303-305,309, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 від 25 травня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000388 від 25 квітня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1