Справа № 132/2366/20
Ухвала
Іменем України

24.09.2020 м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Калинівського районного суду клопотання прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000003 від 28 квітня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 272 КК України в порядку п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000003 від 28 квітня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 272 КК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, останнє підтримує із наведених у ньому підстав, просить його задовольнити.
ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, однак через канцелярію суду подав заяву, зі змісту якої вбачається, що клопотання він не підтримує, оскільки вважає, що досудове розслідування проведено вкрай поверхово, залишилися невстановленими ті обставини, які мають суттєве значення для встановлення істини у справі.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Клопотання мотивоване тим, що 12.03.2015 року прокуратурою Калинівського району в порядку ст. 214 КПК України до Калинівського РВ УМВС направлено звернення ОСОБА_4 , жителя с. Комунарівка Калинівського району щодо приховування факту нещасного випадку на виробництві, а також підробки акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 02.11.2014 року, посадовими особами ПОСП «Нападівське» с. Нападівка Калинівського району. Так, після отримання травми на виробництві, ОСОБА_4 ввели в оману, попрохали погодитись не оформляти травму на виробництві, а саме, особисто інженер з охорони праці ПОСП «Нападівське» ОСОБА_5 телефонував ОСОБА_4 та прохав погодитись не оформляти травму на виробництві, пообіцявши матеріальну допомогу на лікування, 100 відсоткову оплату лікарняних листків, посаду завідуючого зернокомплексом господарства.
28 квітня 2015 року за вищевказаним фактом СВ Калинівського РВ УМВС було внесено відомості до ЄРДР за №0000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.
В подальшому, вказані матеріали кримінального провадження в порядку ст. 218 КПК України передані за підслідністю до СД Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області.
Під час проведення досудового розслідування особа, яка вчинила кримінальне правопорушення не встановлена, про підозру нікому не повідомлено.
Оскільки з часу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, яке за класифікацією визначеною у ст. 12 КК України віднесено до кримінальних проступків, пройшло більше трьох років, а тому наявні підстави, передбачені ст. 49 КК України та п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України для закриття кримінального провадження із-за не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Пунктом 1-1 частини другої статті 284 КПК регламентовано, що кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті. При цьому, пунктом 3-1 частини першої статті 284 КПК визначено, що кримінальне провадження закривається якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Згідно з абзацом 4 частини четвертої статті 284 КПК закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, а саме, витягу з кримінального провадження №0000003, внесеного до ЄРДР 28.04.2015 на підставі самостійного виявлення прокурором кримінального правопорушення, правова кваліфікація ч. 1 ст. 272 КК України, за результатами перевірки у порядку нагляду, відповідно до фабули якого слідує, що12.03.2015 року прокуратурою Калинівського району в порядку ст. 214 КПК України до Калинівського РВ УМВС направлено звернення ОСОБА_4 , жителя с. Комунарівка Калинівського району щодо приховування факту нещасного випадку на виробництві, а також підробки акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 02.11.2014року, посадовими особами ПОСП «Нападівське» с. Нападівка Калинівського району. Так, після отримання травми на виробництві, ОСОБА_4 ввели в оману, попрохали погодитись не оформляти травму на виробництві, а саме, особисто інженер з охорони праці ПОСП «Нападівське» ОСОБА_5 телефонував ОСОБА_4 та прохав погодитись не оформляти травму на виробництві, пообіцявши матеріальну допомогу на лікування, 100 відсоткову оплату лікарняних листків, посаду завідуючого зернокомплексом господарства (а.с.1).
В той же час, матеріали кримінального провадження містять і повідомлення заступника прокурора Калинівського району Вінницької області ОСОБА_3 на ім`я прокурора району ОСОБА_6 , згідно з яким 28.04.2015 прокурором ОСОБА_3 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000003, відомості про яке внесені до ЄРДР на підставі виявлення прокурором під час здійснення нагляду за досудовим розслідуванням щодо приховування факту нещасного випадку на виробництві, який трапився із жителем с. Комунарівка ОСОБА_4 , а також підробки акту проведення розслідування нещасного випадку на виробництві, що стався 02.11.2014 року, посадовими особами ПОСП «Нападівське» с. Нападівка Калинівського району Вінницької області з попередньою кваліфікацією правопорушень: ч.1 ст. 272, ч.1 ст. 366 КК України.
З огляду на це, прокурором ОСОБА_3 відомості про вищевказані кримінальні правопорушення на підставі ч. 5 ст. 214 КПК України та відповідно до частин першої і четвертої цієї статті внесено до ЄРДР 28.04.2015 року за №0000003 (а.с.2).
Крім того, згідно повідомлення заступника прокурора Калинівського району ОСОБА_7 на ім`я начальника СВ Калинівського РВ УМВС ОСОБА_8 слідує, що відповідно до ч. 1 ст. 37 КПК України для здійснень повноважень у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000003 від 28.04.2015 року щодо приховування факту нещасного випадку на виробництві, який трапився із жителем с. Комунарівка ОСОБА_4 , а також підроблення акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 02.11.2014, посадовими особами ПОСП «Нападівське» с. Нападівка Калинівського району Вінницької області, призначено прокурора Калинівської районної прокуратури ОСОБА_9 (а.с.3).
З вищенаведеного випливає, що у даному кримінальному провадженні попередня правова кваліфікація діянь посадових осіб ПОСП «Нападівське» визначена прокурором за ч. 1 ст. 272 КК - по факту травмування ОСОБА_4 на виробництві та за ч. 1 ст. 366 КК по факту підроблення акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 02.11.2014, посадовими особами ПОСП «Нападівське».
Згідно з відомостями, які містяться в Акті форми Н-1 про нещасний випадок, пов`язаним з виробництвом, складеному за результатами спеціального розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком, що стався 2 листопада 2014 року о 02 год. 45 хв. в ПОСП «Нападівське», затвердженого першим заступником Управління Держкомпраці України у Вінницькій області ОСОБА_10 15.05.2017 року вбачається, що основними причинами нещасного випадку є незабезпечення належного утримання газової зерносушарки відсутність площадки для безпечного відкривання та закривання шиберної засувки; не забезпечення організації проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці працівника, що зайнятий на роботах з підвищеною небезпекою (робота на висоті); допуск до виконання робіт підвищеної небезпеки (робота на висоті) працівника без проходження інструктажу, спеціального навчання та перевірки знань з питань охорони праці, які сталися внаслідок дій або бездіяльності директора ПОСП «Нападівське» ОСОБА_11 , завідуючої складом ОСОБА_12 (а.с. 193-198).
В той же час, відповідно до Акта форми Н-5, затвердженого в.о. Директора ПОСП «Нападівське» ОСОБА_13 2.11.2014 проведення розслідування нещасного випадку, що стався 02.11.2014 02 год 45 хв по дорозі з роботи до місця проживання за територією ПОСП «Нападівське» з оператором сушки зерна ОСОБА_4 , складеним комісією у складі голови: інженера з охорони праці ПОСП «Нападівське» ОСОБА_5 , членами комісії -головою профспілки ПОСП «Нападівське» ОСОБА_14 , головним енергетиком ПОСП «Нападівське» ОСОБА_15 , страховим експертом ВД ФССНВ у Калинівському районі ОСОБА_16 нещасний випадок, що стався з ОСОБА_4 вважається не пов`язаним з виробництвом, оскільки мав місце поза межами території ПОСП «Нападівське» при падінні ОСОБА_4 з велосипеда (а.с. 21).
Крім того, відповідно до відомостей які внесені до ЄРДР встановлено, що ОСОБА_4 в своєму зверненні до прокуратури Калинівського району вказує на можливу причетність до вчинення кримінального правопорушення, а саме, підроблення акту проведення розслідування нещасного випадку на виробництві, інженера з техніки безпеки ПОСП «Нападівське» ОСОБА_5 .
Згідно з приписами ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Зі змісту частини другої статті 9 КПК випливає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Аналогічні положення визначені і в ч.4 ст. 38 КПК, згідно з якою на орган досудового розслідування покладено обов`язок застосування всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування. Відповідальність за законність та своєчасність дій несе слідчий, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор.
Суд враховує, що стороною обвинувачення не було надано доказів того, що під час досудового розслідування було вжито достатніх і необхідних заходів для всебічного і повного дослідження обставин кримінального провадження. Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, у них відсутні будь-які процесуальні документи щодо розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Залишилися недослідженими висновки комісії за наслідками спеціального розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком, що стався 02 листопада 2014 року о 02 год. 45 хв. в ПОСП «Нападівське» згідно з якими, основними причинами нещасного випадку є не забезпечення належного утримання газової зерносушарки відсутність площадки для безпечного відкривання та закривання шиберної засувки; не забезпечення організації проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці працівника, що зайнятий на роботах з підвищеною небезпекою (робота на висоті); допуск до виконання робіт підвищеної небезпеки (робота на висоті) працівника без проходження інструктажу, спеціального навчання та перевірки знань з питань охорони праці, які сталися внаслідок дій або бездіяльності директора ПОСП «Нападівське» ОСОБА_11 , завідуючої складом ОСОБА_12 .
Належним чином не досліджувалися доводи ОСОБА_4 про причетність до вчинення кримінального правопорушення інженера з техніки безпеки ПОСП «Нападівське» ОСОБА_5 .
Відповідно до приписів п. 1 та 2 ч.1 ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Обов`язок доведення зазначених обставин, як випливає з ч.1 ст. 92 КПК, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.
Разом з тим, суд враховує, що протягом тривалого часу жодних дій, направлених на повне та об`єктивне дослідження обставин кримінального провадження, ані прокурором, ані слідчим вчинено не було. При цьому подані до суду матеріали клопотання не свідчать про те, що було вжито належних і достатніх заходів для проведення процесуальних дій з особами, а саме, директором ПОСП «Нападівське» ОСОБА_11 , інженером з техніки безпеки підприємства ОСОБА_5 , завідуючої складом підприємства ОСОБА_12 , в.о. директора ПОСП «Нападівське» ОСОБА_13 , головою профспілки ПОСП «Нападівське» ОСОБА_14 , головним енергетиком ПОСП «Нападівське» ОСОБА_15 , страховим експертом ВД ФССНВ у Калинівському районі ОСОБА_16 , дії або бездіяльність яких призвела до настання нещасного випадку на виробництві, а також щодо можливої їх причетності до підробки акта розслідування нещасного випадку на виробництві який трапився із ОСОБА_4 .
У постанові від 14.06.2018 (справа № 760/115405/16-к) Верховним Судом зазначено, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних проособу винного, справедливостій достатності обраного покарання тощо.
Підставами для судового розсуду виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання)та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції;принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття,які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема«особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Отже, норма ч.3 ст. 314 КПК є диспозитивною нормою, тобто встановлює судову дискрецію, оскільки уповноважує суд (суд має право) прийняти одне з альтернативних рішень, в тому числі й щодо закриття провадження.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що стороною обвинувачення не було вжито усіх необхідних та достатніх заходів для прийняття процесуальних рішень щодо посадових осіб ПОСП «Нападівське». Такий формальний підхід органів досудового розслідування свідчить про неналежне виконання завдань кримінального судочинства, а тому в задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження слід відмовити.
Керуючись статтями 314-316, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання клопотання прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000003 від 28 квітня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 272 КК України в порядку п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності- відмовити.
Кримінальне провадження №0000003 від 28 квітня 2015 року повернути прокурору для проведення досудового розслідування.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1