Ухвала

14 серпня 2020року
м. Київ
справа № 725/4367/19
провадження № 51 3254 ск 20
Верховний Суд колегією суддівДругої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Першотравневого районного суду міста Чернівці від 19 березня 2020 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 10 червня 2020 року щодо нього

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000857,
встановив:
14 липня 2020 року Касаційним кримінальним судом Верховного Суду касаційну скаргу засудженого через її невідповідність вимогам пунктів 1, 4, 5 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Також засудженому було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху,

в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду ОСОБА_4 направив нову касаційну скаргу, проте приписів ст. 427 КПКне дотримався та недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, не усунув.

Підстави для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Так, засуджений ОСОБА_4 порушує питання про скасування вироку Першотравневого районного суду міста Чернівці від 19 березня 2020 року та ухвали Чернівецького апеляційного суду від 10 червня 2020 року у зв`язку

з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Проте, обґрунтовуючи незаконність судових рішень, ОСОБА_4 посилається

на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, які встановлені на підставі досліджених судом доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту та відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, тому відсутність у ній обґрунтування з підстав передбачених у ст. 438 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Також, усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПКкасаційна скарга засудженого не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності

з положеннями ст. 436 КПКщодо повноважень суду касаційної інстанції

за наслідками розгляду касаційної скарги.

Засуджений порушує питання про скасування лише вироку місцевого суду, проте не порушує питання про відповідне скасування ухвали апеляційного суду, якою цей вирок було залишено без змін, що позбавляє можливості встановити дійсну позицію засудженого щодо результатів касаційного розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин, касаційна скарга разом з усіма доданими до неї документами підлягає поверненню.

Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Першотравневого районного суду міста Чернівці від 19 березня 2020 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 10 червня 2020 року повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3