Справа № 456/2960/20
Провадження № 1-кс/456/594/2020
УХВАЛА

Іменем України

27 жовтня 2020 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням щодо скасування арешту на автомобіль марки «Peugeut-308» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане Центром ДАІ на ім?я ОСОБА_3 , ключ від вказаного транспортного засобу, який накладений згідно ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду від 21.07.20р..

В обґрунтування вимог скарги вказав, що даний автомобіль, який йому належить, він передав у користування своєму родичу ОСОБА_4 , для поїздки в м.Стрий і про будь-які злочинні наміри ОСОБА_4 йому не було відомо.

На даний час щодо заявника жодних кримінальних проваджень не порушено, цивільних позовів не заявлено і даний автомобіль потрібен йому для використання в особистих потребах.

Накладений арешт порушує його права як власника транспортного засобу, а тому просить клопотання задоволити та скасувати арешт на вказані предмети та речі.

ОСОБА_3 в судове засідання не з?явився однак, подав заяву про слухання справи без його участі та просить передати автомобіль йому на відповідальне зберігання, а також свідоцтво про реєстрацію та ключ.

Слідчий, будучи належними чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з?явився та не повідомив суд про причини своєї неявки.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не приведе до зупинення або надмірного обтяження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Відповідно до ст.. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання в провадженні Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області знаходиться кримінальне провадження №0000769 від 14.07.20р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст..185 ч.3 КК України.

В процесі досудового розслідування, відповідно до ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду від 21.07.20р. було накладено арешт на автомобіль марки «Peugeut-308» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане Центром ДАІ на ім?я ОСОБА_3 , ключ від вказаного транспортного засобу, а також на мобільний телефон разом зі стартовим пакетом.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, на підставі вищенаведеного слідчий суддя дійшов висновку, що ухвала суду про накладення арешту на автомобіль є законна оскільки, автомобіль був знаряддям вчинення кримінального правопорушення і доводи скаржника про те, що арешт вищевказаного майна є на даний час необгрунтованим та незаконним є непереконливими.

Згідно постанови КМ України № 1104 від 19.11.2012 року «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» визначено порядок передачі та зберігання речових доказів.
В п. 5 вказаної постанови зазначено, що умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. При цьому зазначено, що забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.
Речові докази, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю повертаються власнику або передаються йому на відповідальне зберігання.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим не надано доказів необхідності зберігати даний речовий доказ на штрафній площадці та позбавляти фактичного власника права користування даним автомобілем осмкільки, ОСОБА_3 не вчиняв жодних кримінальних правопорушень. Слідів вчинення кримінального правопорушення на автомобілі не встановлено, а відтак речовий доказ, з врахуванням вищенаведеного слід передати володільцю на відповідальне зберігання. В скасуванні арешту відмовити оскільки, вищенаведені речі є речовим доказом по справі.
Керуючись ст.. 307 КПК України слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання задоволити частково.

Зобов?язати слідчого СВ Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000769 від 14.07.20р. повернути автомобіль марки «Peugeut-308» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане Центром ДАІ на ім?я ОСОБА_3 , ключ від вказаного транспортного засобу власнику ОСОБА_3 .
В задоволенні клопотання про скасування арешту відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1