УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засідання скаргу підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 20.08.2019 у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 058 82 від 17.06.2019 за ч. 2 ст. 263 КК України,

у с т а н о в и в:
До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва звернувся підозрюваний ОСОБА_3 зі скаргою на повідомлення про підозру від 20.08.2019 у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 058 82 від 17.06.2019.

На обґрунтування скарги зазначено, що 17.06.2019 ОСОБА_3 затриманий слідчим ОСОБА_6 у порядку ст. 208 КПК України, тобто того ж дня ОСОБА_3 отримав процесуальний статус підозрюваного.

Однак, у супереч вимогам ч. 1 ст. 276 КПК повідомлення про підозру ОСОБА_3 у день затримання не здійснено і того ж дня останній був звільнений.

Протягом наступних двох місяців із заявником слідчих та процесуальних дій не проводилося, і лише 20.08.2019 він за викликом прибув до слідчого ОСОБА_6 , яка повідомила про намір вручити ОСОБА_3 підозру.

Не погодившись на участь у вказаній процесуальній дії без захисника, ОСОБА_3 22.08.2019 з`явився до слідчого разом із захисником ОСОБА_4 та отримав повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 263 КК України, датовану 20.08.2019.

Під час ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування виявлено, що протокол допиту ОСОБА_3 , який датований 20.06.2019, містить записи про його відмову від давання показань, а також відмітки про те, що він 20.08.2019 відмовився отримувати від слідчого повідомлення про підозру. У той же час, зазначене суперечить фактам.

Крім того, за твердженням ініціатора скарги, повідомлення про підозру не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення та стислого викладу його фактичних обставин. Зокрема, зазначено, що ОСОБА_3 підозрюється у незаконному зберігання холодної зброї, а саме кастету, тоді як правова кваліфікація діяння визначена як носіння холодної зброї.

З огляду на зазначене, ОСОБА_3 просив скасувати повідомлення про підозру від 20.08.2019.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_3 доводи скарги підтримали, просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти позитивного для заявника вирішення скарги, вважаючи висунуту підозру обґрунтованою. Просив у задоволенні скарги відмовити з огляду на те, що відсутні порушення порядку здійснення вказаної процесуальної дії.
Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 303 КПК, на яку посилається заявник, обґрунтовуючи свої вимоги, передбачені рішення слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені під час провадження досудового розслідування.

Пункт 10 частини 1 статті 303 КПК надає право підозрюваному оскаржити повідомлення слідчого про підозру.

Отже, підозрюваний ОСОБА_3 наділений правом звернутися до слідчого судді з дотриманням територіальної підсудності з відповідною скаргою.

Слідчим Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 120 191 001 000 058 82 від 17.06.2019, у якому 20.08.2019 ОСОБА_3 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК повідомлення про підозру здійснюється у передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом порядку та у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що обґрунтованість підозри згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини»передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім того, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зауважив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що необхідні для обґрунтування обвинувального вироку.

З наведеного витікає, що, оскаржуючи повідомлення про підозру, її ініціатор має довести, що висунута підозра є необґрунтованою або її повідомлення відбулося з суттєвим порушенням визначеного КПК порядку.
Як вбачається зі скарги, заявник вважає повідомлення про підозру необґрунтованим, оскільки викладені у повідомленні про підозру відомості не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.
Зокрема, слідчий, викладаючи зміст підозри, вказала, що ОСОБА_3 почав зберігати холодну зброю, а саме кастет.
На думку сторони захисту, наведене не відповідає кримінально-правовій кваліфікації за ч. 2 ст. 263 КК.
Слідчий суддя наголошує, що відповідно до вимог ст. 277 КПК повідомлення про підозру має містити серед іншого зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність.
Змістом підозри є викладення фактичних обставин відповідного кримінального правопорушення, який включає у себе дані про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення цього кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення тощо.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення передбачає формулювання висунутої підозри у відповідності до інкримінованою статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Надаючи оцінку, чи дотримано слідчим зазначених вимог, слідчий суддя констатує, що текст повідомлення ОСОБА_3 про підозру від 20.08.2019 містить усі передбачені процесуальним законом обов`язкові складові.
Кримінально-правова формула діяння, у якому підозрюється ОСОБА_3 , у повній мірі узгоджується з диспозицією ч. 2 ст. 263 КК, оскільки кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_3 , полягає у носінні холодної зброї.
Слідчий суддя, виходячи з наведених у повідомленні про підозру фактичних обставин, сутності такого стандарту доказування як «обґрунтованість підозри», не вбачає підстав для коректного висновку, що підозра щодо ОСОБА_3 є очевидно необґрунтованою, оскільки лише саме очевидні, відкриті та неприховані від стороннього погляду незацікавленого спостерігача недоліки підозри дають підстави для її скасування.
Частина 1 статті 42 КПК передбачає декілька процесуальних підстав для набуття особою статусу підозрюваного. Такою є особа, якій у порядку ст. 276-279 КПК повідомлено про підозру; особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено внаслідок невстановлення її місцезнаходження, проте вжито передбачених законом заходів для вручення.
Отже, з-поміж іншого, особа вважається підозрюваним після її повідомлення про підозру.
Ініціатор скарги погоджується з тим, що повідомлення про підозру від 20.08.2019 існує, однак фактично вказана процесуальна дія щодо ОСОБА_3 здійснена 22.08.2019 через вимогу останнього про присутність захисника під час вручення відповідного документа.
Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК письмове повідомлення про підозру здійснюється у день його складення, у разі неможливості такого вручення у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень.
У той же час, Кримінальним процесуальним кодексом не передбачено наслідків у вигляді автоматичної втрати чинності підозри внаслідок затримки у її фактичному врученні підозрюваній особі.
Слідчий суддя погоджується з доводом сторони захисту у частині того, що ОСОБА_3 з дня свого затримання 17.06.2019 та подальшого звільнення статусу підозрюваного не мав.
Однак, з 20.08.2019, тобто з дня складання письмового повідомлення про підозру, ОСОБА_3 набув відповідного процесуального статусу у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 058 82 від 17.06.2019.

З огляду на фактичні обставини справи, необґрунтованість та непереконливість доводів сторони захисту на їх спростування, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 277, 278, 303, 304, 395КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в :
У задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 20.08.2019 у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 058 82 від 17.06.2019 за ч. 2 ст. 263 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1