Справа № 936/952/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

23.12.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників адвокатки ОСОБА_7
та адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/603/20, за апеляційною скаргою, яку подала захисниця підозрюваного ОСОБА_6 адвокатка ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 17 листопада 2020 року задоволено клопотання слідчого Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 (далі - слідчий), погодженого з начальником Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 (далі - прокурор), про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не судимого,
підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України кримінального правопорушення.

Цією ухвалою застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід вигляді тримання під вартою до 14.01.2021.

З матеріалів клопотання вбачається, що 17 листопада 2020 року до Воловецького районного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 . У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України кримінального правопорушення. Відповідно до клопотання, 15 листопада 2020 року приблизно о 6.20 годин ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «SKODA» моделі «OCTAVIA», номерний знак Словацької реєстрації НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Т07-09 сполученням «Нижні Ворота Підполоззя - Поляна» на спуск із Уклинського перевалу неподалік с. В. Грабівниця, Воловецького району, Закарпатської області, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , який знаходився в автомобілі, та який діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, приклав до горла пасажира автомобіля ОСОБА_11 металеву викрутку та з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, заволоділи гаманцем, у якому знаходилась банківська картка «UniСredit Bank», яка належить потерпілому ОСОБА_11 , ящиком пива марки «Gambrinus» у жерстяних банках у кількості 24 штуки, двома пачками кави, однією пляшкою рому марки «Bozkov» та валізою із особистими речами, внаслідок чого спричинили потерпілому матеріальну шкоду. Вказані дії містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб (розбій). 15.11.2020 о 08.40 годині громадянина ОСОБА_6 затримано на підставі статті 208 КПК України. Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, складено 15.11.2020 та цього ж дня вручено ОСОБА_6 . У клопотанні також вказується на те, що підозра ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема протоколом огляду місця події від 15 листопада 2020 року, показами потерпілого, а також іншими матеріалами кримінального провадження. Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, яке відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією майна, слідчий вважає, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (у тому числі у зв`язку з тим, що проживає у прикордонному районі), вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти раніше розпочате (у тому числі щодо вчинення крадіжок), незаконно впливати на потерпілого щодо якого вчинено кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. З огляду на викладене, а також на наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, вік, стан здоров`я, непрацевлаштованість, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, слідчий просить обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. При вирішенні питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя взяв до уваги дані про особу підозрюваного: раніше не судимий, не працює, у зв`язку із чим не має постійного джерела прибутку, неодружений, тяжкість вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією майна. Слідчий суддя, взявши до уваги приєднані до клопотання докази дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 . З огляду на наведене, слідчий суддя, також дійшов висновку про те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, заходами психологічного чи фізичного тиску впливати на потерпілого, та не з`являтись у судові засідання, вчинити нове кримінальне правопорушення, а тому застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в даному конкретному випадку, не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 . Окрім того, в ухвалі вказується на те, що оскільки кримінально-карне діяння скоєно із застосуванням металевої викрутки та погрози застосування насильства, з огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначає щодо підозрюваного розмір застави. Тому клопотання визнано обґрунтованим та задоволено.
В апеляційній скарзі адвокатка ОСОБА_7 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, невмотивованою та необґрунтованою. Зазначає, що у діях ОСОБА_6 не має складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Стверджує, що підозрюваний має шестеро дітей, наймолодшому - п`ять місяців, утримує важко хвору на серце матір, має постійне місце проживання та велику сім`ю. Вказує і на те, що у клопотанні відсутнє обґрунтування доведеності того, що жоден інший, більш м`який, запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників адвокатки ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього ж Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу приймали участь підозрюваний ОСОБА_6 та його захисниця адвокатка ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколом огляду місця події від 15 листопада 2020 року, показами потерпілого, протоколом затримання ОСОБА_6 від 15.11.2020 та іншими зібраними доказами у їх сукупності, на підставі яких 15.11.2020 слідчий виніс ОСОБА_6
повідомлення про підозру, копія якого цього ж дня йому вручена. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_6 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком та оцінюючи доводи апеляційної скарги про недоведеність підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказане кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні; перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином чи вчинення іншого кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушень та фактичні обставини його вчинення (напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб (розбій), у своїй сукупності з його тяжкістю (вчинено тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років), підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.
При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_11 , а також свідків у кримінальному провадженні, задля зміни ними показів або ж відмови від вже наданих, тим самим вчинивши інше (нове) кримінальне правопорушення, перешкоджаючи кримінальному провадженню іншим чином.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Доводи апеляційної скарги про те, що всі наведені в клопотанні ризики ґрунтуються лише на припущеннях слідчого та прокурора, а докази таких ризиків відсутні в клопотанні, - апеляційний суд з огляду на вищенаведене відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не доведено наявності будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги та жодним чином не спростовують указаного висновку слідчого судді.
Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки діяння, у скоєнні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 були поєднані із погрозою застосування насильства щодо потерпілого.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 має шестеро дітей, наймолодшому - п`ять місяців, утримує важко хвору на серце матір, має постійне місце проживання та велику сім`ю і у його діях немає складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, - апеляційний суд визнає такими, що жодним чином не впливають на висновки слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, впливати на потерпілого чи свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.
При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що у діях ОСОБА_6 немає складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та прийнятті процесуального рішення, колегія суддів зазначає, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини чи кваліфікації дій обвинуваченого, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті, і вважає, що в матеріалах судового провадження є докази, які вказують на вчинення ОСОБА_6 кримінально-карних діянь.
При встановленні строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_6 затриманий 15.11.2020, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення повідомлений цього ж дня. Тому колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано визначено початок та кінець строку перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не вказувала.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу, яку подала захисниця підозрюваного ОСОБА_6 - адвокатка ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 17 листопада 2020 року, якою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 187 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 14 січня 2021 року, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :