Справа №176/532/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження №0001132 внесене в ЄРДР 15.09.2014р. відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Жовті Води, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого:

- 24.12.2009 Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75,76 КК України від покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 01.02.2011 Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24.12.2009 та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 12.03.2014 року за ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04.03.2014 на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 01 рік 01 місяць 15 днів;

- 21.11.2018 Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.152 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

- сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_6 ,

- сторони захисту: адвоката ОСОБА_7 ,

- обвинуваченого: ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_5 , 15.09.2014 року приблизно о 00 год. 35 хв., разом зі своїм знайомим (особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження (далі по тексту Особа)) знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, проїжджаючи на автомобілі таксі «ВАЗ-2107» поблизу будинку №8 по вул.Кропоткіна в м.Жовті Води Дніпропетровської області, побачили біля вказаного будинку раніше відому їм ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_5 та Особи виник злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_8 з метою встановити місцезнаходження та помститися колишньому співмешканцю ОСОБА_8 - ОСОБА_9 за конфлікт, що відбувся 14.09.2014 року в м.Жовті Води між ОСОБА_5 та Особою з однієї сторони і ОСОБА_9 з іншої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та Особа діючи за попередньою змовою, вийшли із зазначеного автомобіля та підійшли до ОСОБА_8 , після чого одразу ж завели її руки за спину та проти волі ОСОБА_8 посадили останню до салону вказаного автомобіля, в якому також знаходився знайомий ОСОБА_5 та Особи - ОСОБА_10 .

Після цього ОСОБА_5 та Особа, утримуючи ОСОБА_8 у вказаному автомобілі проти її волі, поїхали до будинку АДРЕСА_2 .

По ходу руху до зазначеного будинку Особа запитав у ОСОБА_8 , де зараз її колишній співмешканець, на що ОСОБА_8 відмовилася відповідати, після чого Особа умисно наніс ОСОБА_8 рукою один удар в область правої половини лобу, чим заподіяв ОСОБА_8 фізичне страждання.

Зупинившись неподалік від будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 та Особа пішли до вказаного будинку, а ОСОБА_10 та ОСОБА_8 залишилися на вулиці неподалік від зазначеного будинку, при цьому ОСОБА_8 залишалася на місці, знаючи, що ОСОБА_5 та Особа не знайдуть ОСОБА_9 в будинку АДРЕСА_2 та продовжать її переслідувати у разі втечі з даного місця, а також заподіють їй ще тяжчих фізичних страждань.

Того ж дня Особа та ОСОБА_5 разом із ОСОБА_11 , який мешкає в буд. АДРЕСА_2 , вийшли із вказаного будинку і з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 пішли в північному напрямку по пішохідній доріжці, розташованій між будинками АДРЕСА_3 .

По ходу руху по вказаній доріжці Особа з метою подавлення волі потерпілої та примушення її рухатися в необхідне Особі місце наніс ОСОБА_8 один удар кулаком в нижню частину живота, чим заподіяв ОСОБА_8 фізичне страждання протягом тривалого часу. Після нанесеного Особою удару ОСОБА_8 остання від заподіяного їй Особою сильного болю почала плакати та прохати Особу відпустити її, на що Особа пригрозив ОСОБА_8 подальшим побиттям.

Того ж дня, приблизно о 01 год. 30 хв. ОСОБА_5 та Особа продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне позбавлення волі ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, привели ОСОБА_8 проти її волі до домоволодіння АДРЕСА_4 , завели її до житлового будинку, після чого Особа зачинив вхідні двері до будинку на ключ, який сховав. Після цього ОСОБА_5 та Особа, діючи за попередньою змовою, незаконно утримували ОСОБА_8 проти її волі в житловому будинку вказаного домоволодіння приблизно до 08 год. 15 хв. 15.09.2014р, позбавивши її таким чином права обирати за своєю волею місцезнаходження та користуватись свободою пересування.

Того ж дня, тобто 15.09.2014р., в період часу приблизно з 02 год. 00 хв. до 03 год. 00 хв. Особа маючи умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті в природній формі проти волі ОСОБА_8 , користуючись безпорадним станом ОСОБА_8 , яка боялася продовження застосування фізичного насильства з боку Особа і ОСОБА_5 та фізично не могла чинити опір останнім, а також втекти з будинку так як Особа зачинив вхідні двері будинку на ключ та сховав його, що усвідомлювали ОСОБА_5 та Особа, користуючись присутністю в будинку ОСОБА_5 , який ніяким чином не припиняв злочинні дії Особа, тобто сприяв останньому у вчиненні злочину, завів ОСОБА_8 до однієї з кімнат будинку. Знаходячись в кімнаті, Особа стягнув з ОСОБА_8 одяг, оголивши її, оголився сам, після чого проти волі та бажання ОСОБА_8 вчинив з нею закінчений насильницький статевий акт в природній формі.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті в природній формі проти волі ОСОБА_8 , користуючись безпорадним станом останньої, Особа у вищевказаний період часу, знаходячись в одній із кімнат вищевказаного будинку, лежачи на ліжку, користуючись присутністю в кімнаті ОСОБА_5 , який ніяким чином не припиняв злочинні дії Особи, тобто сприяв останньому у вчиненні злочину, застосовуючи насильство, схопив ОСОБА_8 лівою рукою за її праву руку та потягнув до себе, від чого ОСОБА_8 впала на ліжко на спину, після чого Особа сказав у формі вимоги ОСОБА_8 , щоб вона вступила з ним в статевий акт в неприродній формі, на що ОСОБА_8 відповіла відмовою. Після цього Особа поставив на коліна ОСОБА_8 і проти її волі та бажання вчинив з нею закінчений насильницький статевий акт в природній формі.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті в природній формі проти волі ОСОБА_8 , користуючись безпорадним станом останньої, ОСОБА_5 у вищевказаний період часу, знаходячись в одній із кімнат вищевказаного будинку, користуючись безпорадним станом останньої, а також присутністю в будинку Особи, який ніяким чином не припиняв злочинні дії ОСОБА_5 , тобто сприяв останньому у вчиненні злочину, взяв ОСОБА_8 , яка разом з ним сиділа на ліжку, за тулуб та поклав її на ліжко на спину, після чого, оголившись, проти волі та бажання ОСОБА_8 вчинив з нею закінчений насильницький статевий акт в природній формі.

В результаті вищевказаних злочинних дій ОСОБА_5 та Особи порушено статеву свободу ОСОБА_8 та у неї згідно висновку судово-медичного експерта № 08 «Е» С/03 від 21.10.2014р. виявлені наступні зміни в області статевих органів: помірно виражене почервоніння слизуватої задньої спайки; помірно виражене почервоніння слизуватої пристінка піхви та човноподібної ямки; помірно виражене почервоніння слизуватої оболонки піхви.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, викладених в обвинувальному акті, які відповідають дійсності і він їх у повному обсязі підтвердив та пояснив, що жодної помилки в викладенні обставин зазначених в обвинувальному акті він не вбачає все викладено беззаперечно вірно і додати нічого не бажає.

Показання обвинуваченого ніким з учасників судового розгляду не оспорювались.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєному злочині визнав повністю та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України учасники судового процесу - прокурор ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, що підтверджують події кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Судом з`ясовано, що учасники процесу - прокурор ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, також судом роз`яснено, що у такому випадку всі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_5 визнається судом повністю доведеним, та ніким не оспорюється.

Судом встановлено, що обставини, визнані судом у вироку як доведені з числа регламентованих ст.91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст.84 того ж Кодексу та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ч.3 ст.349 КПК України, тобто обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням його персони та речових доказів по справі.

Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч.2 ст.146 КК України, за ознаками: незаконне позбавлення волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілій фізичних страждань, та ч.3 ст.152 КК України за ознаками: зґвалтування, вчинене групою осіб.

Відповідно до положень ст.65 КК України, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.66 КК України, суд вважає визнання вини та щире каяття.

Обставиною, яке обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України суд вважає рецидив злочину.

Відповідно до вимог ст.69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Але наявність обтяжуючої обставини позбавляє суд можливості застосувати положення ст.69-1 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому, провину визнав у повному обсязі. На підставі вище викладеного, суд вважає за необхідне при обранні покарання врахувати ці обставини.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, колегія суддів виходить з положень ст.65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченого, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого який раніше притягувався до кримінальної відповідальності,

При обранні міри покарання ОСОБА_5 суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до: ч.2 ст.146 КК України - нетяжких злочинів та ч.3 ст.152 КК України - до особливо тяжких злочинів, особу винного та його позицію до вчиненого (щиро розкаявся в скоєному), не працюючого, не одруженого, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, у лікаря психіатра знаходився на обліку з 10.03.2000 з діагнозом F 70.1 Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №295 від 31.10.2014 року ОСОБА_5 в період часу, який відноситься до вчинення інкримінованого йому правопорушень яким-небудь хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим психічним розладом не страждав, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто є особо осудною.

Враховуючи конкретні обставини справи, суспільну небезпеку скоєного, особу обвинуваченого, який тривалий час не бажає ставати на шлях виправлення і продовжує вчиняти злочини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання у виді реального позбавлення волі. Призначення іншого покарання, на думку колегії суддів, не буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільній небезпеці, не буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним інших злочинів.

Колегія суддів, вважає необхідним призначити покарання за правилами ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, а саме призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі. Правило ч.4 ст.70 КК України, враховується колегією при призначенні остаточного покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, яке призначене вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.11.2018 за ч.3 ст.187 КК України. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів з його боку.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази по справі відсутні.

Витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 368, 373, 374 КПК України , колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за скоєння злочинів передбачених ч.2 ст.146 та ч.3 ст.152 КК України.

ОСОБА_5 призначити покарання:

- за ч.2 ст.146 КК України у виді позбавлення волі, строком три роки;

- за ч.3 ст.152 КК України - у виді позбавлення волі, строком сім років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років 6 (шість) місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів за даним вироком та за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.11.2018 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 у вигляді 8 (восьми) років 6 місяців позбавлення волі, із конфіскацією усього належного йому майна та зарахувати у строк покарання відбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.11.2018 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII), зарахувати засудженому ОСОБА_5 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 15 вересня 2014 року по 16 червня 2016 року включно, та строк попереднього ув`язнення з 22.07.2017 по день набрання законної сили вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.11.2018, тобто по 25.02.2019 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового засідання у даному кримінальному провадженні мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

ОСОБА_3