Єдиний унікальний номер 728/44/21
Номер провадження 1-кс/728/27/21
У Х В А Л А
про скасування постанови про закриття кримінального провадження
14 січня 2021 року Слідчий суддя Бахмацького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмач скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження,-
В С Т А Н О В И Л А:
Скарга мотивована тим, що дізнавач, приймаючи процесуальне рішення про закриття кримінального провадження, не провів повного та необхідного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення істини по справі, зокрема не з`ясував наявності неофіційних джерел доходів ОСОБА_5 , не допитав заявницю, з приводу відомих їй обставин кримінального правопорушення, а обмежився лише результатами відповідей на запити до компетентних органів щодо майнового та фінансового стану ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 , будучи належним чином сповіщеною про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явилася, у скарзі просить розглядати її без її участі.
Дізнавач СД Бахмацького ВП ОСОБА_4 у судове засідання також не з`явився, причини неявки не повідомив.
Технічні засоби фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не застосовувались, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України.
Стаття 284 КПК України передбачає підстави закриття кримінального провадження, в т.ч. у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Пунктом 3 ч.1 ст.303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні рішення дізнавача про закриття кримінального провадження можуть бути оскаржені заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
У даному випадку ОСОБА_3 , за заявою якої було внесено відомості до ЄРДР щодо кримінального провадження, вказує на неповне встановлення дізнавачем обставин справи, а висновок дізнавача про наявність підстав для закриття провадження - передчасним.
За змістом положень ст.ст.283, 284 КПК України, закінчення досудового розслідування - це завершальний етап стадії досудового розслідування, у межах якого підбиваються підсумки роботи слідчого, дізнавача і прокурора щодо вирішення завдань кримінального провадження, аналізуються всі зібранні докази та приймається підсумкове рішення у справі на стадії досудового розслідування.
Після виконання вимог ст.91 КПК України, а саме встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, досудове розслідування (дізнання) визнається закінченим, тобто, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась не перевіреною.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, а прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, дізнавачем, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно з ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Дізнавач уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст. 284 цього Кодексу.
Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).
Оскаржувана ОСОБА_3 постанова дізнавача СД Бахмацького ВП від 09.12.2020 про закриття кримінального провадження мотивована тим, що за інформацією Бахмацького РВ ДВС, на виконанні у відділі перебуває виконавчий лист, виданий Бахмацьким районним судом Чернігівської області про стягнення із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини. При цьому, перевіркою майнового стану боржника було встановлено, що він за трудовими та цивільно-правовими угодами не працює, не є отримувачем пенсійних та інших соціальних виплат, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, земельних ділянок, нерухомого майна та транспортних засобів не має, інформація про його доходи та утримані податки у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків відсутня. Тому дізнавач, враховуючи відсутність у ОСОБА_5 рухомого та нерухомого майна, офіційних джерел доходу, за рахунок яких було б можливо здійснювати виплату аліментів на утримання дитини, прийшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.
Положеннями ч.1 ст.164 КК України передбачена кримінальна відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні.
Під злісним ухиленням від сплати аліментів розуміються дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь дитини (дітей) визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає облікові при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).
Таким чином, під час досудового розслідування дізнавач, з метою перевірки в діях особи складу кримінального правопорушення, мав з`ясувати спосіб життя особи, яка не сплачує аліменти, який вона вела протягом цього часу несплати аліментів (зокрема, і спосіб самозабезпчення); наявність тимчасових грошових доходів; чи зверталась особа, яка має сплачувати аліменти, у центр зайнятості населення; чи вживала заходів для працевлаштування; чи має особа підсобне господарство; чи надавала вона іншу (не грошову) допомогу на утримання дитини (наприклад, продукти харчування).
Окремо слід звернути увагу, що відсутність рухомого та нерухомого майна, офіційних джерел доходу, не звільняє особу від обов`язку утримувати неповнолітню дитину.
Окрім того, слід зазначити, що свідченнями злісного ухилення особи від сплати аліментів на утримання дитини може бути також ігнорування нею викликів та попереджень державного виконавця, неявка до нього без поважних причин, приховування від нього отриманих доходів.
Однак всі вищевказані обставини не були перевірені дізнавачем.
Також, виходячи із мотивів скарги ОСОБА_3 та матеріалів кримінального провадження, жодна особа не була допитана (опитана) з приводу обставин кримінального правопорушення, про вчинення якого ОСОБА_3 звернулася із заявою до правоохоронних органів.
Вказане свідчить про неповне з`ясування обставин справи та передчасність висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Таким чином, слідчим суддею було встановлено, що під час проведення перевірки обставин, викладених у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, дізнавачем не були проаналізовані та належним чином перевірені ті обставини, на які посилається особа, яка звернулася із заявою про вчинення кримінального правопорушення, не проведено всього необхідного обсягу слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у справі.
Водночас, слід звернути увагу, закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення можливе у разі встановлення, що подія, з приводу якої надійшли заява або повідомлення, відбулася і була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності), але сама по собі не є злочином, оскільки: відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона); або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.
Однак, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, дізнавач в мотивувальній частині оскаржуваної постанови не вказує, які із елементів складу кримінальних правопорушень, про які йде мова у постанові, відсутній.
Таким чином, приймаючи рішення про відсутність складу кримінального правопорушення, дізнавач належним чином не встановив обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, чим не забезпечив всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи скарги ОСОБА_3 щодо неповного з`ясування дізнавачем обставин справи та передчасності закриття кримінального провадження №0000096 знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому подана ОСОБА_3 скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.284, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И Л А :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 09.12.2020 про закриття кримінального провадження №0000096 задовольнити.

Постанову дізнавача СД Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 09.12.2020 про закриття кримінального провадження №0000096 скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000096 направити до Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1