Справа № 283/1556/16-к
У Х В А Л А
Іменем України

01 вересня 2020 рокум.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в. м. Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.3 ст.185, ч.1 ст.262, п. 6, 13 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч.3 ст.185, ч.1 ст.262, п. 6, 13 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 13.09.2020 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено.

Ст.331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 діб.

Потерпілий підтримав думку прокурора.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_7 , просив суд змінити обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з використанням електронного засобу контролю.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.331 КПК України - до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який є раніше судимим, суспільну небезпеку правопорушень, в яких обвинувачується особа, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого, тяжких злочинів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим в інкримінованому злочині, молодий вік та задовільний стан здоров`я, відсутність роботи та сталих соціальних зв`язків, можливість ухилення від суду та перешкоджати кримінальному провадженню.

Наявність відповідних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України виключає на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.

Будь яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, отже клопотання захисту та обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Суд приходить до переконання, що жоден із інших альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не в змозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

Приймаючи таке рішення суд також враховує, що в судовому засіданні не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору, у тому числі за станом здоров`я.

Крім того, на думку суду є ризики вчинення нових злочинів обвинуваченим, так як ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, в короткий проміжок часу після відбуття покарання за тяжкий злочин, що на думку суду є основним ризиком, який дає підстави продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 спливає, однак судове провадження не закінчено і потребує часу для розгляду, тому клопотання захисника обвинуваченого суд залишає без задоволення та продовжує строк тримання під вартою обвинуваченому, оскільки ризики, які були підставою для обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не змінились.

На підставі викладеного, керуючись рішенням Конституційного Суду України №4-р/219 від 13.06.2019р., ст. 29 Конституції України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 177, 178, 331, 392, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, залишити без задоволення.

Міру запобіжного заходу обрану обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою продовжити на 60 діб, до 30 жовтня 2020 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3