УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №80000144 від 28.07.2020 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 27.07.2020 до ЧЧ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_4 , про те 27.07.2020 у вечірній час, невстановлена особа, перебуваючи за адресою: м. Одеса, 3-й провулок Амундсена, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон марки «Хуавей», ІМЕІ: НОМЕР_1 ,ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім картою оператору мобільного зв`язку «Київстар». Сума матеріального збитку встановлюється.

27.07.2020 в ході огляду місця події за адресою: м. Одеса, провулок Амундсена, 116, у громадянина ОСОБА_5 27.06.1999 року, було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Huawei» у корпусі синьо-фіолетового кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім картою оператору мобільного зв`язку «Київстар».

Вилучене у гр. ОСОБА_5 майно є об`єктом протиправного посягання та в подальшому може бути використане, як речовий доказ у вказаному кримінальному провадженню, таким чином виникла необхідність у накладені арешту на даний мобільний телефон з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження псування, втрати та знищення та проведення слідчих з його участю.

Від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без її участі. Власник майна про дату та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучений мобільний телефон може бути об`єктом кримінально протиправних дій, набутий кримінально протиправним шляхом, а також може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речового доказу, а також необхідність проведення необхідних слідчих дій з вказаним майном.

Крім того, не накладення арешту на вилучене майно може призвести до його зміни або приховування, що призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження.

Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення необхідних слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Також, враховуючи те, що існує ризик зміни або приховування майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону розпорядження та користування зазначеним майном, з метою запобігання вищевказаному ризику.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №80000144 від 28.07.2020 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт речі, вилучені під час огляду місця події за адресою: м. Одеса, провулок Амундсена, 116, а саме на: мобільний телефон марки «Huawei» у корпусі синьо-фіолетового кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім картою оператору мобільного зв`язку «Київстар», із забороною розпорядження та користування майном.

Виконання ухвали покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1