Справа № 273/2697/20
Провадження № 1-кп/273/177/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне Знамено Первомайського району Харківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, розлученого, непрацюючого, не військово-зобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.164 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2020 року за №0000057, -

В С Т А Н О В И В:
Згідно з обвинувальним актом, рішенням Баранівського районного суду від 27.03.2018 року, ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення аліментів з 27.02.2018 року і до досягнення ними повноліття: дочкою ОСОБА_8 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , сином ОСОБА_9 - до 10.07.2029 року.

Однак, всупереч даного рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 27.03.2018 року, ОСОБА_4 в період з 01.08.2019 року по 01.11.2020 включно злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Так, будучи неодноразово офіційно попередженим державним виконавцем Баранівського районного відділу державної виконавчої служби про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, знаючи свій обов`язок виплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно ніде не працює, в Баранівський районний центр зайнятості щодо сприяння у працевлаштуванні не звертався, матеріальну допомогу дітям не надавав.

Крім цього, ОСОБА_4 від Баранівського районного відділу державної виконавчої служби протягом вказаного періоду, з метою ухилення від сплати аліментів, приховував від державної виконавчої служби доходи від тимчасових щоденних заробітків, аліменти в добровільному порядку не виплачував, будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду щодо сплати аліментів на утримання дітей не вживав, у зв`язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів за вище вказаний період у сумі 23089 гривень, а загальна заборгованість становить 23641 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 164 КК України визнав повністю, згоден з обсягом і кваліфікацією вчиненого, щиросердно розкаявся і пояснив, що дійсно за рішенням суду був зобов`язаний виплачувати аліменти, працював на заводі, з зарплати відраховувалися аліменти, звільнився, щоб поїхати на заробітки в Чехію, пропрацював там не довго та повернувся на Україну. З липня 2019 року живе за рахунок тимчасових заробітків, аліментів не сплачував, дітей жодним чином не утримував у зв`язку з відсутністю коштів, обіцяє сплачувати аліменти у майбутньому щотижня. Просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що з обвинувачем має трьох спільних дітей, на двох із них він зобов`язаний рішенням суду сплачувати аліменти, проте платив до липня 2019 року, у подальшому жодних коштів не сплачував. Вказала, що дочка навчається, утримувати її самостійно дуже важко. Щодо міри покарання покладалася на розсуду суду.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, його показання відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, роз`яснивши при цьому учасникам судового розгляду наслідки застосування даної статті КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують обвинуваченого.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.164 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є кримінальним проступком, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризуються позитивно, на обліку у лікаря - психіатра і нарколога не перебуває, на обліку у пенсійному фонді не перебуває, не перебуває на обліку в управлінні праці і соціального захисту населення та жодних виплат не отримує, не перебував на стаціонарному лікуванні у Баранівській ЦРЛ з 01.04.2019 року по 01.10.2020 року, до центру зайнятості за допомогою у працевлаштуванні не звертався.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ч.ч.1, 2 ст.66 КК України, суд враховує повне визнання вини у вчиненому, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих покарання ОСОБА_4 обставин судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи вищенаведені обставини, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи винного, суд прийшов до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України, а саме у виді громадських робіт.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, на переконання суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального проступку та обставинам провадження, але й особі самого обвинуваченого, є обгрунтованим та буде відповідати меті покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, арешт на майно не накладався, речові докази відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баранівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1