Справа № 128/3131/20
Провадження №11-кп/801/150/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 4 грудня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні подання Державної установи "Стрижавська виправна колонія (№81)" про звільнення засудженого ОСОБА_8 від покарання за хворобою,

в с т а н о в и в :

До Вінницького районного суду Вінницької області звернувся начальник Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» полковник внутрішньої служби ОСОБА_9 з поданням про звільнення від відбування покарання за хворобою ОСОБА_8 , мотивуючи його тим, що засуджений вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.05.2020 за ч.4 ст. 152 КК України до 13 років позбавлення волі захворів на хворобу: виражена атрофія правого очного яблука, більмо OD, часткова атрофія лівого очного яблука, більмо, наріст кон`юнктиви на рогівку OS, інвалід 1 групи по зору безстроково.

Розглянувши подання, суд першої інстанції відмовив в його задоволенні з тих підстав, що на час вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України, ОСОБА_8 вже мав захворювання та ще з 1998 року є інвалідом 1 групи по зору, доказів того, що під час відбування покарання хвороба набула прогресування немає.

Не погодившись з постановленим судовим рішенням, захисник засудженого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам справи та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить його скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання.

Свої вимоги мотивує тим, що на даний час стан здоров`я ОСОБА_8 важкий, а його захворювання незворотне, що є підставою для звільнення від покарання за хворобою відповідно до ч.2 ст. 84 КК України. Крім того, ОСОБА_8 позитивно характеризується, не має дисциплінарних стягнень.

Заслухавши доповідь судді, захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти її задоволення, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали судового провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішення цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Засуджений ОСОБА_8 захворів на хворобу: наслідок важкого опіку аміачною водою виражена атрофія правого очного яблука, більмо ОD, часткова атрофія лівого очного яблука, більмо, наріст кон`юнктиви на рогівку ОS. Інвалід І-групи по зору безстроково.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, лікарсько-консультативна комісія визначила, що наявне у ОСОБА_8 захворювання входить до переліку захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, затвердженого спільним наказом МОЗ України та Міністерством юстиції України пункт VII.3 №1348/5/572 від 15.08.2014.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» №8 від 28.09.1973 зазначено, що відповідно до вимог ст.109 Виправно-трудового кодексу України і ст.408 КПК України факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в мясцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоровя чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час

відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула

характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

Вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбуття

покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, крім осіб, як

захворіли на хронічну душевну хворобу, суд має виходити не тільки

з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого

злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання,

ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він

від призначеного лікування, а також інші обставини.

Як вбачається з висновку лікарської консультативної комісії №12, засуджений ОСОБА_8 отримав опік важкого ступеню обох очей аміачною водою, внаслідок чого осліп на обидва ока, являється інвалідом першої групи по зору з 1998 року безстроково.

Таким чином, ОСОБА_8 захворів до засудження та доказів того, що хвороба набула прогресування немає.

Крім того, ОСОБА_8 засуджений вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської обалсті від 27.05.2020 за ч.4 ст. 152 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, згідно характеристики ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» раніше не судимий, під час перебування в місцях позбавлення волі дисциплінарних стягнень не мав, однак характеризується посередньо, заохочень не має, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 4 грудня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні подання Державної установи "Стрижавська виправна колонія (№81)" про звільнення засудженого ОСОБА_8 від покарання за хворобою - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4