СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/413/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м.Київ
Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_3 про відвід групи прокурорів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0001669 від 26.03.2020р. відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_3 ,
інші учасники: потерпілий ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні сторона захисту заявила відвід прокурорам Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , посилаючись на те, що у матеріалах кримінального провадження відсутня постанова про визначення групи прокурорів.
Прокурор ОСОБА_5 заперечував щодо заяви про відвід, посилаючись на її необґрунтованість та те, що згідно витягу з ЄРДР він є прокурором у даному кримінальному провадженні, а також надав постанову про призначення групи прокурорів від 26.03.2020р., яка знаходилась в матеріалах наглядового провадження.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки обставини зазначені стороною захисту не є підставою для відводу прокурору відповідно до положень ст.77 КПК України.
Суд виходить з того, що КПК не вимагає, щоб кожне рішення, яке приймається у зв`язку з розслідуванням кримінальної справи, викладалося у формі постанови. Частина 3 статті 110 КПК передбачає, що постанова виноситься слідчим або прокурором лише у випадках, передбачених цим Кодексом, або коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Аналіз положень КПК свідчить про те, що визначення слідчого чи прокурора не є тим випадком, для якого Кодекс вимагає винесення постанови. Цей висновок можна зробити зі співставлення двох пунктів частини 2 статті 39 КПК: в пункті 1, який стосується визначення слідчого, слідчих або старшого слідчої групи керівником органу досудового розслідування, постанова не згадується, у той час як пункт 2 для відсторонення слідчого від розслідування прямо вимагає вмотивованої постанови. Частина 1 статті 37 КПК не визначає, у якому вигляді має прийматися рішення про визначення процесуального керівника у розслідуванні.
Відповідно до частини 5 статті 110 КПК, обов`язковими елементами постанови слідчого або прокурора є мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. У випадку визначення конкретного слідчого та/або прокурора для проведення розслідування рішення приймається, виходячи здебільшого з організаційних міркувань.
Суд зазначає, що відомості про те, які слідчі ведуть досудове розслідування і які прокурори здійснюють процесуальне керівництво, були внесені в Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Інших доказів в підтвердження наявності будь-яких обставин, передбачених чинним законодавством, що виключають можливість участі прокурора в розгляді справи суду не надано.
Керуючись ст. ст. 77, 81, 369 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви сторони захисту про відвід прокурору Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1