ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/189/21 Справа № 691/1172/20 Категорія: ч.3 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора оювинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 11.12.2020 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 1 85 КК України, строком на 60 діб, а саме до 08.02.2021 року включно, -

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні суду першої інстанції 11.12.2020 року, прокурор підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 .

В обгрунтування клопотання, прокурор зазначив, що ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово засудженим, востаннє 11.01.2019 року Городищенським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 389, ч. 1,4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі, термін відбування покарання рахувати з 11.01.2019 року, зарахувавши йому час перебування під вартою з 28.07.2016 року по 11.01.2019, згідно ч. 5 ст. 72 КК України, згідно ухвали Черкаського апеляційного суду від 24.11.2019 року вирок Городищенського районною суду Черкаської області від 11.01.2019 року залишено без змін, запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою скасовано та звільнено останнього з під варти в залі суду негайно, на шлях виправлення не став та знову обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185. ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло, вчинене повторно, яке законодавцем віднесене до тяжких злочинів.

24.03.2020 року ОСОБА_7 , за погодженням з начальником Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 1 85 КК України та 12.05.2020 року в зв`язку з ухилянням від орган досудового розслідування та з метою уникнути кримінальної відповідальності ОСОБА_7 зник та був оголошений в розшук. 06.10.2020 року досудове розслідування було відновлено в зв`язку з встановленням місцезнаходження ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області від 07.10.2020 підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.10.2020 року. У подальшому, ухвалою Городищенського районного суду від 16.10.2020 року, строк запобіжного заходу продовжено до 14.12.2020 року.

ОСОБА_7 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , з його слів проживав по АДРЕСА_2 у своєї матері, під час проведення досудового розслідування не здобуто жодних доказів, що останній дійсно проживає за вказаними адресами, також не встановлено наявність родини за місцем проживання або будь-яких утриманців, на даний час ніде офіційно не працює, джерела його доходів невідомі, можливе отримання останніх за рахунок заняття злочинною діяльністю, за місцем реєстрації характеризується негативно.

ОСОБА_7 на даний час є раніше судимою особою, яка відбувала покарання за вчинення корисливих злочинів, майнова шкода, спричинена злочинними діями ОСОБА_7 , на даний час являється не відшкодованою, останній обвинувачується у вчиненні корисливих майнових злочинів, який він вчинив будучи раніше судимим за систематичне вчинення корисливих злочинів, тобто на шлях виправлення не став, під час досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності тривалий час переховувався від слідства, що дає підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, продовжить свою злочинну діяльність та свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Посилаючись на вищенаведене, просив задовольнити клопотання та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ще на 60 діб.

Обвинувачений заперечував відносно задоволення клопотання прокурора. При цьому пояснив, що частину інкримінованих йому злочинів не вчиняв та від органів досудового слідства не переховувався, а до затримання постійно проживав по АДРЕСА_3 в помешканні своєї дівчини. По АДРЕСА_1 він з реєстрації знятий, а у м. Ірпінь Київської області проживав періодично у помешканні своєї матері. Від суду переховуватися та чинити тиск на потерпілих і свідків, не збирається. Просив застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного пристрою.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 щодо вирішення заявленого клопотання прокурора поклалася на розсуд суду.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 11.12.2020 року, клопотання прокурора задоволено та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 1 85 КК України, строком на 60 діб, а саме до 08.02.2021 року включно.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в який просить:

- Скасувати ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 11.12.2020 року, про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів;

- Прийняти нове судове рішення, яким змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, - у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання обвинуваченого з покладенням процесуальних обов`язків.

Вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною і необґрунтованою, а тому підлягає до скасування.

Вказує, що суд першої інстанції грубо порушив його права та виніс ухвалу з істотними порушеннями норм КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також вищевказаною статтею передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно вказав, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 не відпали, а можливість застосування альтернативних запобіжних заходів обвинуваченому не в змозі гарантувати його належну поведінку, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України, тому наявна необхідність у збереженні такого запобіжного заходу із визначенням строку. Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи характер пред`явленого обвинувачення, особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що є достатньо підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_7 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Також на думку колегії суддів, оскільки існують обґрунтовані підозри у вчиненні цією особою кримінального правопорушення, а також ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 ст. 177 КПК України.

Доводи апелянта про процесуальні порушення під час розгляду клопотання прокурора, є необґрунтованими, оскільки при розгляді даного клопотання суд керувався положеннями ст.. 331 КПК України, щодо продовження запобіжного заходу під час судового розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали клопотання, з урахуванням вимог ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178, 183 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, та скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст.177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 11.12.2020 року, якою клопотання прокурора задоволено та застосовано до обвинуваченого ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.