09.09.2020
Ленінський районний суд м.Харкова
У Х В А Л А
Іменем України
09 вересня 2020р. Справа №642/4521/20 Провадження 1-кс/642/1802/20
Суд у складі: Слідчий суддя Секретаря ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ;

За участі сторін: Прокурора ОСОБА_3 .

Пдозрюваний ОСОБА_4

розглянувши клопотання слідчого, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001644 від 28.08.2020, відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, неодружений, з середньою освітою, непрацюючий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на утриманні малолітніх дітей не має, раніше судимий:

- 20.08.2013 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на 3 роки;

- 07.03.2014 Ленінським районним судом м. Харкова, за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на 3 роки 3 місяці;

- 07.02.2020 Ленінським районним судом м. Харкова, за ч. 3 ст. 185, КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, в порядку ст. 75,76 від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення ОСОБА_4 скоєного при наступних обставинах:

28.08.2020 близько 05 години 20 хвилин, ОСОБА_4 маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, повторно, із корисливих мотивів прийшов до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкає раніше йому не знайома ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та за допомогою заздалегідь заготовленого не встановленого в ході досудового розслідування предмету зламав замок вхідних дверей квартири, тим самим проник до вказаної квартири. Зайшовши в кімнату, де перебувала потерпіла ОСОБА_5 , яка лежала на дивані та дивилась телевізор, ОСОБА_4 підійшов до даного дивану, де реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, діючи відкрито, підняв подушку, на якій лежала потерпіла ОСОБА_5 , та дістав з ліжка грошові кошти в сумі 2000 гривень, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , трудова книжка на ім`я ОСОБА_5 , дві зберігальні книжки на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво про народження ОСОБА_6 та з викраденим майном з місця скоєння злочину втік, чим заподіяв матеріальну шкоду.

09.09.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

09.09.2020 слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий вважає, що підставою застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність ризиків передбачених ч. 1 ст.177 КПК України.

Прокурор підтримав клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_4 вину визнав. В поясненні вказав, що він здійснив заволодіння майном.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, судом встановлені наступні факти та обставини:

Матеріалами клопотання підтверджено винність у висунутої підозри, а саме, висновком експерта, протоколами допиту, слідчих дій та речовими доказами.

Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст.181 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України.

Ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 роки.

Під час досудового слідства встановлено, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, наявність ризиків, передбачених п.1, 4, 5, ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

3)перешкодити кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити.

Судом оцінено репутацію підозрюваного.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Враховуючи зазначені обставини, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, підозрюваного необхідно звільнити з-під варти, якщо він зможе забезпечити достатні гарантії явки до суду (органу досудового розслідування), в тому числі, через внесення застави.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; вважаю за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі до 80 розмірів прожиткового мінімуму, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст.183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст.183 та ч.5 ст.184 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Відповідно ст..209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через покорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Вимогами статті 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено: Установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з моменту затримання 09 вересня 2020 року з триманням в установі Державної кримінально-виконавчої служби України.

Розмір застави визначити в межах 80 прожиткових мінімумом в сумі 168160 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (Одержувач ТУ ДСА у Харківській області, код ЄДРПОУ 26281249,Банк ДКС України, м.Київ, код банку 820172, рахунок: UA0006674, призначення платежу запобіжний захід, до сплину терміну тримання під вартою).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Ленінського районного суду м.Харкова.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчої судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокуратуру Харківської області.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1