Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4702/20
Провадження №1-в/711/327/20
У Х В А Л А
Іменем України

21 липня 2020 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів, -
в с т а н о в и в :
Старший слідчий в ОВС СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 звернулася до суду із клопотанням про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів.
Зазначено, що до СУ ГУ НП в Черкаській області з УСБУ в Черкаській області надійшли матеріали, про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , використовуючи грошові кошти, які перебували в банківських установах на територіях Донецької та Луганської областей, та які були поміченими відповідними банківськими установами та рахуються не дійсними, за допомогою підставних осіб шахрайським шляхом, за допомогою мереж терміналів та банкоматі, які знаходяться на території Черкаської області та м. Київ обміняли на грошові кошти, які перебувають в обігу на території України.
Відомості про вказане Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , шляхом обману, до своєї злочинної діяльності залучив ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яких змусили відкрити банківські рахунки у КБ «ПРИВАТБАНК» та надавали останнім помічені грошові кошти, які останні за допомогою терміналів, які розташовані на території м. Умань перераховували на свої рахунки або на рахунки, які їм вказували, після чого обготівковували за допомогою мережі банкоматів КБ «ПРИВАТБАНК» на території м. Умань Черкаської області та м. Київ і в подальшому передавали зняті грошові кошти ОСОБА_7 .
Як свідків допитано ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які повідомили про те, що ОСОБА_7 надавав їм значні суми грошових коштів, які мали синє забарвлення по краях, після чого вони поповнювали свої банківські карти та банківські карти, номера яких їм надавав останній, після чого проводили обготівкування через каси КБ «Приватбанк».
19.07.2016 відділом грошового обігу в Черкаській області Департаменту грошового обігу Національного банку України передано до СУ ГУ НП в Черкаській області пошкоджені під час надзвичайного режиму банкноти згідно з описом та акти про дослідження № 26 від 26 cічня 2016 року, № 27 від 26 січня 2016 року, № 28 від 27 січня 2016 року, № 29 від 27 січня 2015 року, № 30 від 27 січня 2016 року, № 34 від 01 лютого 2016 року, № 35 від 01 лютого 2016 року, № 55 від 10 лютого 2016 року, № 56 від 10 лютого 2016 року, № 57 від 11 лютого 2016 року, № 58 від 11 лютого 2016 року, № 59 від 12 лютого 2016 року, № 60 від 12 лютого 2016 року, № 84 від 29 лютого 2016 року, № 85 від 29 лютого 2016 року, № 86 від 01 березня 2016 року, № 87 від 01 березня 2016 року, № 88 від 02 березня 2016 року, № 94 від 04 березня 2016 року, № 96 від 09 березня 2016 року, № 97 від 10 березня 2016 року, № 98 від 10 березня 2016 року, № 115 від 15 березня 2016 року, № 135 від 22 березня 2016 року, № 136 від 22 березня 2016 року, № 137 від 23 березня 2016 року, № 138 від 23 березня 2016 року, № 139 від 24 березня 2016 року, № 140 від 24 березня 2016 року, № 157 від 30 березня 2016 року, № 158 від 30 березня 2016 року, № 159 від 31 березня 2016 року, № 160 від 31 березня 2016 року, № 165 від 04 квітня 2016 року, № 166 від 04 квітня 2016 року.
Також, передано 170 100,00 грн. (сто сімдесят тисяч сто грн. 00 коп.), а саме банкноти номіналом по 50 гривень у кількості 3402 (три тисячі чотириста дві) штуки, які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Відповідно до вищезазначених актів про дослідження сумнівних банкнот, банкноти вилучені Черкаським ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на території Черкаської області під час проведення інкасації у бас-терміналах та передані на дослідження у відділ грошового обігу в Черкаській області Департаменту грошового обігу Національного банку України, мають характер пошкоджень, а саме: забруднення короткої сторони, невеликих ділянок довгих сторін банкнот або країв фарбуючою речовиною синього кольору. Пошкодження банкнот складає від 1 до 22 мм від краю торців, тобто є ознаки того, що зазначені банкноти були пошкоджені в сформованій пачці банкнот. Банкноти визнано навмисно пошкодженими, відповідно до вимог Інструкції щодо організації роботи банківської системи в надзвичайному режимі, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 22.07.2014 року №435, із змінами.
Під час проведення досудового розслідування слідчим направлялися листи до НБУ України з приводу визначення походження помічених грошових коштів, про те визначити банк на окупованій території, де було проведено пошкодження грошових коштів, так і не представилося можливим. Окрім того, відповідно до листа НБУ №50-0004/43141 від 20.05.2016 року застосовані банком способи пошкодження банкнот не забезпечили втрату платіжних ознак грошових знаків, проте окремі характерні ознаки, що повторюються у великої кількості банкнот (оскільки пошкодження банкнот здійснювалося в корінцях пачках) дали можливість їх ідентифікувати, як банкноти, пошкоджені під час надзвичайного режиму.
Також під час досудового розслідування до органу досудового розслідування не надходило заяви про спричинені збитки та визнанням потерпілими внаслідок вчиненого злочину.
Таким чином, як зазначено у клопотанні, у кримінальному провадженні відсутній потерпілий.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження, або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України. Арешт на вилучені грошові кошти у кримінальному провадженні не накладався. Так, відповідно до п. 5. ч. 9 ст. 100 КПК України, у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. Гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Спеціальна конфіскація застосовується на підставі: ухвали суду, постановленої в порядку ч. 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням слідчого чи прокурора, якщо кримінальне провадження закривається ними.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.
У зв`язку з чим, 22.10.2019 року за №11397/24/63-2019 до Національного банку України було направлено листа з приводу вилучених грошових коштів у сумі 170 100,00 гривень, а саме 3402 купюр номіналом по 50 гривень, та роз`яснення процедури повернення грошових коштів володільцю, тобто Національному банку України до Центрального сховища НБУ. Проте, відповідно до отриманої відповіді за №85-0005/56497 від 30.10.2019 року, НБУ відмовився прийняти вищезазначені грошові кошти.
Слідчий у клопотанні зазначає, що проведеним досудовим розслідуванням встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, тому кримінальне провадження 06.07.2020р. закрите з цих підстав та необхідно вирішити питання про долю речових доказів. хід держави.
Таким чином, ініціатор клопотання просить суд, - застосувати спеціальну конфіскацію до грошових коштів у сумі 170 100,00 грн., які було передано відділом грошового обігу в Черкаській області Департаменту грошового обігу Національного банку України до СУ ГУ НП в Черкаській області та здати на депозитний рахунок ГУ Національної поліції в Черкаській області для подальшого перерахування в дохід держави відповідно до установленого Кабінетом Міністрів України порядку. Виконання ухвали про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів просить покласти на старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 .
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали внесене клопотання та просили його задовольнити. Зазначили, що постановою слідчого кримінальне провадження закрите у зв`язку із відсутністю складу злочину, яка набрала законної сили. Необхідно відповідно до ст. 100 КПК та ст.ст. 96-1 ч.1, 190 ч.3 КК України вирішити долю речових доказів звернути грошові кошти в дохід держави, оскільки власник грошей відсутній і не був встановлений під час досудового розслідування. За кримінальним провадженням підозри нікому не оголошені. Кожна купюра містить пошкодження, які вчинені в умовах надзвичайного стану, про що вказує НБУ.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та кримінального провадження №0000111 від 05.04.2016р., суддя вважає, що клопотання не підлягає до задоволення за таких підстав:
встановлено, що СУ ГУ НП в Черкаській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000111 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, відомості про яке внесені 05.04.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Постановою слідчого від 19.07.2016р. грошові кошти 170 100,00 грн. (сто сімдесят тисяч сто грн. 00 коп.), як пошкоджені в надзвичайному режимі, а саме банкноти номіналом по 50 гривень у кількості 3402 (три тисячі чотириста дві) штуки, визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.
Постановою слідчого від 06.07.2020р. закрито кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні (не зазначено кого) складу кримінального правопорушення. При цьому, виходячи із змісту постанови, слід вважати, що подія кримінального правопорушення має місце, але не зазначено, за якими статтями Особливої частини КК вона кваліфікується.
Частиною 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, які були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження, або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України. За нормами п.5. ч. 9 ст. 100 КПК України, у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Відповідно до ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 2392, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу. Спеціальна конфіскація застосовується на підставі: 1) обвинувального вироку суду; 2) ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру; ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру. У випадках, коли об`єктом спеціальної конфіскації є майно, вилучене з цивільного обороту, вона може бути застосована на підставі: 1) ухвали суду про закриття кримінального провадження з інших підстав, аніж звільнення особи від кримінальної відповідальності; 2) ухвали суду, постановленої в порядку частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням слідчого чи прокурора, якщо кримінальне провадження закривається ними.
Статтею 96-2 КК України передбачені випадки застосування спеціальної конфіскації. При цьому, частина 5 цієї статті вказує, що спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у цій статті, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю) або призначені для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Санкція ч.3 ст. 190 КК України (шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки) передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років.
Таким чином, за результатами розгляду справи суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання, оскільки в даному випадку, - спеціальна конфіскація може бути застосована лише на підставі постанови слідчого чи прокурора про закриття кримінального провадження, коли об`єктом спеціальної конфіскації є майно, вилучене з цивільного обороту. В даному випадку, пошкоджені грошові кошти (банкноти) не є такими, що вилучені з цивільного обороту. Навпаки, як вбачається з листа НБУ від 20.08.2016р. №50-0004/43141, застосовані банками способи пошкодження банкнот не забезпечили втрату платіжних ознак грошових знаків.
Як на думку судді, помилковими є посилання слідчого та прокурора на можливість застосування при вирішенні питання про долю речових доказів положень ч.1 та п.5 ч.9 ст. 100 КПК України, а також п.2 ч.3 ст. 96-1 КК України.
Крім того, доводи сторони обвинувачення не ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права, оскільки, якщо постановою слідчого закрите кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, за якою можлива спеціальна конфіскація за ст. 96-1 КК України, то відповідно немає підстав й для застосування норм статті 96-1 КК України.
В доповнення до викладеного, не даючи оцінки прийнятому органом досудового розслідування рішенню про закриття кримінального провадження №0000111 від 05.04.2016р., суддя вважає за необхідне звернути увагу на повноваження прокурора, як процесуального керівника, що передбачені ст. 36 КПК, зокрема, має право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих; доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам тощо.
Крім того, відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.2 ст. 9 КПК).
Згідно зі статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції з прав людини і основоположних свобод, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини застосування конфіскації майна в конкретному випадку буде відповідати вимогам ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції не просто за умови, якщо така конфіскація формально ґрунтується на вимогах закону, але й за умови, що така законна конфіскація у даній конкретній ситуації не порушує «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб».
Перед тим, як визначити справедливий баланс між інтересом особи, котрій належить майно, та інтересом суспільства у боротьбі зі злочинністю, суд, вирішуючи питання про спеціальну конфіскацію, має перш за все встановити, чиї майнові інтереси постраждають у випадку конфіскації такого майна. Для визначення того, інтереси якої особи власника чи законного володільця зачіпає можлива спеціальна конфіскація майна, суду слід виходити із сукупності обставин, установлених судом.
При дослідженні матеріалів кримінального провадження, суддею встановлено той факт, що під час здійснення досудового розслідування не було вжито заходів щодо встановлення власника майна грошових знаків, які складають 170100грн., незважаючи на те, що їх банкноти були пошкоджені в надзвичайному режимі. Тому, є безпідставними і невиправданими доводи сторони обвинувачення, що у кримінальному провадженні відсутні потерпілі.
За наявними матеріалами кримінального провадження встановлено, що за рядом заяв банківських установ внесені відомості до ЄРДР про вчинені щодо їхнього майна кримінальні правопорушення і за відповідними кримінальними провадженнями здійснюється досудове розслідування. Крім того, кримінальне провадження №0000111 (т.4 т. 8) містить інформацію банків про пошкодження банкнот грошей та факти пограбування банківських установ. При цьому, наведено навіть перелік цих банківських установ. Слід зазначити, що банківською установою є фінансова установа, як юридична особа, а її філії та відділення, управління є лише їхніми структурними підрозділами. Отже, посилання слідчого та прокурора, що зазначені ними у судовому засіданні, про те, що відділення, філії банківських установ знаходяться на неконтрольованій українською владою території, а тому неможливо встановити власників майна, є безпідставними.
Отже, ні органом досудового розслідування, ні прокурором не було вжито заходів щодо встановлення власників грошових коштів, банкноти яких у законному порядку було пошкоджено у надзвичайному режимі. Крім того, доводи сторони обвинувачення про те, що НБУ повідомило про те, що неможливо встановити власників грошових коштів, банкноти яких є пошкодженими, не грунтуються на досліджених матеріалах кримінального провадження.
Таким чином, суддя вважає, що клопотання як безпідставне та таке, що не грунтується на нормах матеріального та процесуального права, не підлягає до задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 372, 376 КПК України, суддя, -
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ВРЗЗКС СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів, - відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду, шляхом подання через Придніпровський районний суд міста Черкаси апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали, а для осіб, які не були присутні в судовому засіданні - з дня отримання ними копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_1