Дата документу 19.11.2020
Справа № 334/4209/20
Провадження № 1-кп/334/913/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі матеріали кримінального провадження №0001702 від 26.05.2020 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
25 травня 2020 року, приблизно о 21 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де виник словесний конфлікт з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого останній наніс ОСОБА_4 не менш 14 травматичних впливів, у результаті чого спричинив легкі тілесні ушкодження у вигляді синців з набряком м`яких тканин в правій потиличній ділянці, правій навколо очній ділянці, синців в лівій потиличній ділянці, у зовнішньому куті лівого ока, садна в ділянці лоба ліворуч, над лівою бровою з внутрішньої сторони, на нижньому повіці лівого ока, на правому скаті носа, в ділянці правого передпліччя по задній поверхні у нижній третині, в ділянці правої ключині в ділянці лівого колінного суглобу по передній поверхні, в ділянці лівого стегна по переднє-зовнішній поверхні у верхній третині, в ділянці латеральної кісточки лівого гомілковостопного суглобу, рани у внутрішньому куті лівої брови, крововиливу на білковій оболонці правого ока, синця та садна на верхній губі праворуч з розповсюдженням на слизову оболонку, крововиливу та садна на слизовій оболонці верхньої губи.
ОСОБА_4 , захищаючись від суспільно небезпечного посягання з боку ОСОБА_6 , розуміючи та усвідомлюючи, що ОСОБА_6 не озброєний та не може завдати значної шкоди його здоров`ю, а тому, діючи з перевищенням меж необхідної оборони, дістав з карману своїх штанів ніж, яким умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, завдав не менш ніж 1 удар ОСОБА_6 в область грудної клітини, спричинивши останньому шкоду, яка явно не відповідає небезпечності посягання та обстановці захисту, а саме: тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя, у вигляді колото-різаної рани в ділянці грудної клітини ліворуч з локалізацією рани в третьому міжребер`ї по середньо по середньо-паховій лінії, що проникає в ліву плевральну порожнину з ушкодженням 3-го сегменту (верхньої долі) лівої легені, зі скупченням крові, згортків (150 мл) та повітря в лівій плевральній порожнині, та один удар в область правого передпліччя, чим спричинив легкі тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці правого передпліччя, слідом загоєння якої став рубець. Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 124 КК України, яке кваліфікується як несанкціоноване втручання в роботу мереж електрозв`язку, що призвело до підробки та спотворення процесу обробки інформації.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_7 подали суду письмову угоду про примирення, укладену та підписану ними 23.07.2020, та просили суд її затвердити.
Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Просив суд затвердити укладену між ним та потерпілим угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягав на затвердженні угоди.
Його захисник підтримав дане клопотання та просив затвердити угоду про примирення.
Потерпілий просив суд затвердити укладену угоду та призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані законом права, наслідки укладення угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України.
Прокурор просив суд затвердити угоду про примирення, вказуючи на її відповідність вимогам закону.
Заслухавши думку учасників процесу, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 469 КК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно угоди про примирення сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.124 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
Сторони угоди, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на диспансерному обліку у наркологічному, психіатричному диспансері не перебуває, а також наявність пом`якшуючих обставин, а саме, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, узгодили остаточне покарання за ст.124 КК України у вигляді 150 годин громадських робіт.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання.
Також судом встановлено, що обвинувачений та п потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.
Вивчивши зміст обвинувального акту, перевіривши відповідність угоди про примирення вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд приходить до висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , яким слід затвердити угоду про примирення. Визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, та санкції ст. 124 КК України. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 23.07.2020 між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 .
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України та призначити покарання у виді 150 годин громадських робіт.
Роз`яснити ОСОБА_4 його обов`язок виконання умов угоди про примирення та передбачену ст.389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про примирення.
Роз`яснити, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_1