Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/118/2020 Справа № 641/5382/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2020 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисники обвинуваченого адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
секретаря ОСОБА_8 ,
при розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000188 від 17.01.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 187 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000188 від 17.01.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 187 КК України.
Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , при цьому зазначила, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені при застосуванні обвинуваченому запобіжного заходу на цей час не змінились, зокрема, останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення. Таким чином, прокурор вважала, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилались на те, що ризики, про які зазначає прокурор не підтверджені.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання, підтримане захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, при цьому вказав, що його підзахисний вже понад два роки перебуває у умовах тримання під вартою, ключових свідків, на яких потенційно міг вплинути обвинувачений допитано, не має змоги вплинути на хід досудового розслідування, ризик втечі обвинуваченого не підтверджений належними і допустимим доказами, вказав, що «штучна кваліфікація» кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 187 КК України не може вважатися належним обґрунтуванням можливого переховування його підзахисного. Також, захисник обвинуваченого, в своєму клопотанні вказав, що тяжкість злочину не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, зазначив, що його підзахисний не вчиняв опору під час затримання, співпрацював з органами досудового розслідування. Крім того, вказав, що його підзахисний має стійкі соціальні зв`язки має сестру та матір, яка не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Аргументи сторони обвинувачення про можливість втечі ОСОБА_7 вважав, неспроможними, оскільки його підзахисний має незадовільний майновий стан, який не надасть змоги облаштувати життя поза межами місця постійного проживання. Вказав, що пребуваючи в умовах тримання під вартою, ОСОБА_7 утримується у переповненій камері, без дотримання безпечної дистанції та це створює ризик зараження COVID-19. Крім того, захисник посилався на позицію ЄСПЛ, тому, вважав, що запобіжний захід у виді домашнього арешту забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальної поведінки.
Прокурор заперечувала проти клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на таке, що не пов`язане з триманням під вартою, з підстав наведених в клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.
Так, обвинуваченому ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.04.2018 р. застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який в подальшому продовжувався, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Відповідно до вимог статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.
Тримання під вартою може бути виправданим в тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.
З огляду на вищенаведене, суд враховує, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суду не надано, тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в ході судового слідства, а також виконання процесуальних рішень у справі, суд вважає, доцільним клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 строком на 60 днів.
Крім того, при розв`язанні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, суд виходить з наступного.
Так, заявляючи клопотання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання, захисник обвинуваченого не зазначає обставини, які виникли після прийняття або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування чи зміну запобіжного заходу, які не розглядались судом, та які є підставою для зміни запобіжного заходу, тому на даний час підстав для зміни запобіжного заходу, суд не вбачає.
Разом з тим, враховуючи, що захисник в своєму клопотанні зазначає на неналежні умови тримання під вартою, а саме, що ОСОБА_7 утримується у переповненій камері, без дотримання безпечної дистанції та це створює ризик зараження COVID-19, тому суд вважає за необхідне зобов`язати надати відомості щодо умов тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 197, 199 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», тобто до 14 лютого 2021 року.
Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Зобов`язати начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» надати відомості щодо умов тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 в строк до 07 лютого 2021 року.
Ухвала суду в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя- ОСОБА_1

Судді - ОСОБА_2

ОСОБА_3