Єдиний унікальний № 946/579/20
Провадження № 1-кп/946/359/20
ВИРОК
Іменем України

30 вересня 2020 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпіла юридична особа комунальне підприємство Ізмаїльської міської ради «Житсервіс»,
представник потерпілої юридичної особи: ОСОБА_5 ,
провівши в місті Ізмаїл Одеської області в залі суду відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001496, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Матроска Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, українець, з неповною середньою освітою, не одружений, не працюючий, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий: 17 квітня 1992 року Ізмаїльським райсудом Одеської області за ст. 215-3 ч.1, 140 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, остаточно в силу ст.43 КК УССР вважати 4 роки 9 місяців 15 днів п/в з конфіскацією майна; 23 вересня 1998 року Ізмаїльським райсудом Одеської області за ст.140 ч.2, 140 ч.3, 17,140 ч.3, 208, 42 КК України до позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна; 30 травня 2005 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст.185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.3, 70 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців; 12 лютого 2010 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст.185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки; 19 березня 2013 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст.185 ч.3, 150 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнився 08.04.2016 року.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 28 червня 2019 року біля 23 години, більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлено, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_6 , стосовно якого кримінальне провадження закрите у зв`язку із смертю, знаходячись у дворі богатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, виявили та таємно викрали металеву качелю-гойдалку, вартістю 2900грн., яка належить КП Ізмаїльської міської ради «Житсервіс», після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини справи, викладені в обвинувальному акті. Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що злочини він вчинив за вище описаних обставинах. У скоєному кається, викрадене повернуто власнику.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї провини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини справи, які викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого.

У зв`язку з цим, згідно ч.3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого.

При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Представник потерпілої юридичної особи КП «Житсервіс» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином. Представник потерпілого надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Цивільний позов від потерпілого не надходив. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст.325 КПК України прийшов до висновку про проведення судового розгляду без участі потерпілого.

Аналізуючи досліджені у справі докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, оскільки кожне з них доповнюється і підтверджується сукупністю інших доказів.

Суд вважає, що вищенаведене обвинувачення доведене за результатами судового розгляду. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно тобто злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст.ст.65-67 КК України враховує характер і міру громадської небезпеки вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання.

Обставин, які б згідно ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

До обставин, які згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире розкаяння в скоєнні злочину, відшкодування матеріальної шкоди від злочину.

З урахуванням усіх обставин справи, особи обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків вчиненого ним правопорушення, керуючись вимогами карного закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.

Суд також вважає за необхідне в силу ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в розмірі 628грн. 04коп.

Речові докази розподіляються відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369 371, 373 375 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межи України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, вид якої може бути визначений уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набирання законної сили вироку відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 628 (шістсот двадцять вісім)грн. 04коп.

Скасувати арешт з речового доказу у справі качелі-гойдалки та повернути за приналежністю потерпілій юридичній особі комунальному підприємству Ізмаїльської міської ради «Житсервіс».

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд впродовж 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1