Справа №705/229/21
1-в/705/48/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані Черкаської області у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення рішення суду іноземної держави про застосування акту амністії у відповідність із законодавством України,

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , в якому посилаючись на вимоги положень ст.ст. 537, 539, 609, 610, 612 КПК України, просить застосувати відносно нього ч. 1 ст. 8 Закону Республіки Білорусь від 19.07.2019 року №230-З «Про амністію у зв`язку із 75-річчям звільнення Білорусії від німецько-фашистських загарбників», звільнивши його від призначеного покарання в виді позбавлення волі частково строком на 1 рік.

При цьому, до клопотання засуджений додає копію постанови від 04 травня 2020 року суду Партизанського району м. Мінська, справа № 1-256/2015, належним чином не завірену.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив вирішити питання про приведення зазначеної постанови суду Партизанського району м. Мінська від 04 травня 2020 року у відповідність із законодавством України. Пояснив, що вказане рішення іноземного суду він отримав у відповідь на свій запит поштою через адміністрацію ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92». Щодо отримання зазначеної постанови Міністерством Юстиції України від компетентних та судових органів Республіки Білорусь йому не відомо.

Представник адміністрації ДУ «Старобабанівська виправнаа колонія № 92» ОСОБА_5 пояснив, що на адресу установи поштою дійсно надійшла зазначена постанова від 04 травня 2020 року суду Партизанського району м. Мінська, яка була адресована ОСОБА_4 . З метою перевірки дійсності та законності вказаного рішення іноземного суду адміністрація колоні листом від 31.08.2020 звернулось через Департамент виконання покарань до компетентного центрального органу Міністерства Юстиції України, щодо надання наявної в міністерстві інформації стосовно даної постанови, однак на теперішній час відповідь від Міністерства Юстиції України не надходила.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що для прийняття рішення клопотанням засудженого ОСОБА_4 необхідно вирішити питання щодо законності постанови від 04 травня 2020 року суду Партизанського району м. Мінська, а також факту її надходження до Міністерства Юстиції України у встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши засудженого, вислухавши думку учасників судового розгляду та вивчивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, прийшов до наступного висновку.

Статтею 537 КПК України визначено питання, що має право вирішувати суд під час виконання вироків.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним клопотанням та просить суд застосувати відносно нього акт амністії, яка фактично до нього уже застосована судом Республіки Білорусь.
Суд звертає увагу, що порядок розгляду питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України передбачено статтею 610 КПК України, згідно з якою, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч. 3 ст. 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.
Ухвала, постановлена згідно з цією статтею, може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором.
Копія ухвали суду направляється до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.
Згідно зі ст. 612 КПК України будь-які питання, пов`язані з переглядом вироку суду іноземної держави, вирішуються судом держави, в якій ухвалено вирок, а у разі зміни або скасування судом іноземної держави вироку питання про виконання такого рішення розглядається в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відтак, суд вважає, що у цьому випадку постановою судді Партизанського району м. Мінська від 04 травня 2020 року фактично було змінено вирок суду від 14.08.2015 року відносно ОСОБА_4 та знижено строк призначеного покарання.
Суд вважає, що відносини у вказаному випадку мали відбуватись за процедурою міжнародної правової допомоги.
Засуджений ОСОБА_4 на думку суду не є суб`єктом, який може ініціювати приведення до законодавства України документів іншої держави.
Міжнародна правова допомога проведення компетентними органами однієї держави процесуальних дій, виконання яких необхідне для досудового розслідування, судового розгляду або для виконання вироку, ухваленого судом іншої держави або міжнародною судовою установою.
Компетентним органом держави у цьому випадку є Міністерство юстиції України, що звертається із запитами судів про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні під час судового провадження та розглядає відповідні запити судів іноземних держав.
Процедура отримання документів та вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироків, зокрема, приведення у відповідність, регламентується «Договором між Україною та Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання», який ратифіковано Законом № 1904-VI (1904-17) від 17.02.2010, дата набрання чинності для України: 15.01.2012 (далі Міжнародний договір).

Відповідно до ч.4 ст.13 Міжнародного Договору якщо після передачі засудженої особи для відбування покарання вирок змінено державою його винесення, копія рішення про це та інші необхідні матеріали направляються центральному органу держави виконання вироку. Суд держави виконання вироку вирішує питання про виконання такого рішення в порядку, передбаченому статтею 11 цього Договору.
Згідно ч.1 ст.11 Міжнародного Договору Держава виконання вироку повинна забезпечити виконання вироку у повному обсязі, керуючись своїм законодавством.
Визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб врегульована положеннями глави 46 розділу ІХ КПК України, зокрема ст.610 КУК України врегульований порядок приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України. Зазначені норми є спеціальними для виконання таких судових рішень, а тому саме ці норми підлягають застосуванню при вирішенні клопотання засудженого ОСОБА_4 .

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом (ч. 1 ст. 86 КПК України).
У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате (ч. 2 ст. 89 КПК України).
В рішенні від 30.06.2008 у справі №22978/05 «Гефген проти Німеччини» Європейський суд для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруйного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отриманні за його допомогою, будуть таким же.

Доктрина «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України»,«Яременко проти України». Іноді використовується також фраза: «плід отруєного дерева». Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

Оскільки надана засудженим ОСОБА_4 копія постанови суду Партизанського району м. Мінська від 04 травня 2020 року отримана не у встановленому законом порядку, з урахуванням вищевказаного, у суду є обґрунтовані сумніви щодо законності її походження та правомірності виконання або використання.

За таких обставин, суддя вважає за необхідне клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення у відповідність до законодавства України постанови суду Партизанського району м. Мінська від 04.05.2020 року повернути без розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 609-612 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення рішення суду іноземної держави про застосування акту амністії у відповідність із законодавством України повернути заявнику.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1