ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6062/20
Провадження № 1-в/210/402/20
У Х В А Л А
іменем України
"14" грудня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника КВК-80 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, суд

ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник, також, клопотання підтримала. Крім того, просила врахувати, що засуджений має батьків та дружину, а також, не має стягнень, оскільки усі стягнення, які були є погашеними.

Прокурор вважав клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Представник КВК №80 заперечував щодо задоволення клопотання засудженого.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали особової справи засудженого, щоденник індивідуальної роботи засудженого, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.07.2014 року, за яким останнього визнано винним за ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.03.2015 року вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.07.2014 року залишено без змін.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15.02.2016 року ОСОБА_5 зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 08.02.2014 року по 31.03.2015 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відтак початок строку відбування покарання 08.02.2014 року, кінець строку 15.12.2022 року.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише при умові, якщо засуджений став на шлях виправлення. Питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Розглядаючи клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі суд виходить з того, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд враховує не тільки факт відбуття засудженим певної частини покарання, а і поведінку засудженого не тільки за останній незначний проміжок часу, а за весь час відбуття покарання, у тому числі тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, а саме злочину вчиненого проти життя людини, настання незворотних наслідків, становлення засудженого на шлях виправлення, усвідомлення вчиненого.

Так, згідно з довідкою про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_5 має 6 стягнень, які на даний час є погашеними, має 7 заохочень.

За період з жовтня 2020 року по листопад 2020 року засуджений до праці на ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№80)» не залучався.

Таким чином убачається, що у період відбуття покарання в період з 2015 року по 2019 року включно засуджений вперто не бажав ставати на шлях виправлення за що на останнього 6 разів було накладено стягнення, після того з 2015 року по 2020 року включно з метою стимулювання його поведінки ОСОБА_5 отримував заохочення за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці.
Суд враховує, що з часу відбування покарання у ОСОБА_5 відбувалися прояви як негативної так і позитивної поведінки. Втім, наявність стягнень і заохочень, які були накладені та застосовані до ОСОБА_5 протягом всього періоду відбування покарання, та останні заохочення застосовані протягом останнього передуючого року до звернення, не доводять сталу та однозначну поведінку засудженого, не вказують та не підтверджують обставини, що ОСОБА_5 змінився та став на шлях виправлення, а тим більше виправився.
Крім того, судом взято до уваги, що ОСОБА_5 засуджений за особливо тяжкий злочин, вчинений проти життя та здоров`я особи, невідворотні наслідки, які настали після вчинення кримінального правопорушення, перерахований строк відбування покарання за ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року за №842-УІІІ, який становить з 08.02.2014 року по 31.03.2015 року, строк, який залишився до відбуття, який становить два роки.

За вищенаведених обставин, оцінюючи їх в сукупності з даними про особу засудженого ОСОБА_5 , суд вважає, що обставини, які наведені вище, не дають можливим суду дійти однозначного висновку про те, що останній дійсно став на шлях виправлення і, таким чином, не вбачається достатніх підстав для задоволення даного клопотання.
На підставі викладеного, та керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст ухвали оголошено 16 грудня 2020 року о 13 годині 05 хвилин.

Суддя: ОСОБА_1