Справа № 308/8492/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 вересня 2020 року м. Ужгород
Із клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 в період часу з листопада 2019 року по 25 серпня 2020 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ніде непрацюючий, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, пред`явив незаконну протиправну вимогу ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_1 , про передачу йому 20 000 гривень, в якості розрахунку за отримання останнім для реалізації кондитерських виробів (печева) від громадянина ОСОБА_7 , мешканця АДРЕСА_2 , при цьому погрожуючи фізичною розправою, вбивством та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, в разі не передачі йому обумовленої суми грошових коштів потерпілим.
Також встановлено, що 25.08.2020 року о 18 год. 35 хв., в ході проведення контролю за вчиненням злочину, за адресою: м. Мукачево, вул. Масарика, 19, біля супермаркету «Сільверленд», громадянин ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_8 7000 гривень, після чого був затриманий працівниками поліції. В ході проведення особистого обшуку громадянин ОСОБА_5 добровільно видав наступні речі: грошові кошти в сумі 7000 гривень, 14 купюр номіналом по 500 гривень кожна, серії та номеру ВА 3115410; УБ 1726182; УЖ 3594089; УД 9977419; УЖ 0020178; СЖ 8108790; ЗИ 5018039; ВВ 5106740; УГ 1176766; ЛД 8782531; СЗ 7292798; УЗ 5235354; УД 6622931; ВЖ 8507537, які з його слів він перед своїм затриманням отримав від громадянина ОСОБА_8 в якості погашення боргу останнім перед громадянином ОСОБА_7 ; грошові кошти в сумі 500 доларів США, 4 купюри по 100 доларів США кожна серії HC 37363338 B; AB 27635181 C; HB 12375145 Q; HK 83340064 C, 1 купюра номіналом 50 доларів США серії MC 05900309 B; 2 купюри номіналом 20 доларів США серії NF 53849963 A; MB 59370227 F; 1 купюра номіналом 10 доларів США серії NL 41002962 A; мобільний телефон марки Iphone 6 IMEI НОМЕР_1 із карткою оператора мобільного зв`язку Водавон НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки Nokia IMEI НОМЕР_3 із карткою оператора мобільного зв`язку Водаф он НОМЕР_4 .
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 40, 98, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучені під час затримання підозрюваного ОСОБА_5 речі.
Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Однак, від слідчого ОСОБА_3 до суду надійшла заява у якій він підтримує подане ним клопотання, просить задовольнити та розглянути у його відсутності.
Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Від захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 до суду надійшла заява, у якій просить дане клопотання розглянути без участі підозрюваного та його захисника.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим
суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
25 серпня 2020 року, у рамках вказаного кримінального провадження, органом досудового розслідування, було проведено особистий обшук громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого останнім було добровільно видано: грошові кошти в сумі 7000 гривень, 14 купюр номіналом по 500 гривень кожна, серії та номеру ВА 3115410; УБ 1726182; УЖ 3594089; УД 9977419; УЖ 0020178; СЖ 8108790; ЗИ 5018039; ВВ 5106740; УГ 1176766; ЛД 8782531; СЗ 7292798; УЗ 5235354; УД 6622931; ВЖ 8507537, які з його слів він перед своїм затриманням отримав від громадянина ОСОБА_8 в якості погашення боргу останнім перед громадянином ОСОБА_7 ; грошові кошти в сумі 500 доларів США, 4 купюри по 100 доларів США кожна серії HC 37363338 B; AB 27635181 C; HB 12375145 Q; HK 83340064 C, 1 купюра номіналом 50 доларів США серії MC 05900309 B; 2 купюри номіналом 20 доларів США серії NF 53849963 A; MB 59370227 F; 1 купюра номіналом 10 доларів США серії NL 41002962 A; мобільний телефон марки Iphone 6 IMEI НОМЕР_1 із карткою оператора мобільного зв`язку Водавон НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки Nokia IMEI НОМЕР_3 із карткою оператора мобільного зв`язку Водафон НОМЕР_4 .
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати,що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 5 ст. 171 КПК України, передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
При розгляді клопотання встановлено, що в ході проведення особистого обшуку громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено: грошові кошти в сумі 7000 гривень, 14 купюр номіналом по 500 гривень кожна, серії та номеру ВА 3115410; УБ 1726182; УЖ 3594089; УД 9977419; УЖ 0020178; СЖ 8108790; ЗИ 5018039; ВВ 5106740; УГ 1176766; ЛД 8782531; СЗ 7292798; УЗ 5235354; УД 6622931; ВЖ 8507537, які з його слів він перед своїм затриманням отримав від громадянина ОСОБА_8 в якості погашення боргу останнім перед громадянином ОСОБА_7 ; грошові кошти в сумі 500 доларів США, 4 купюри по 100 доларів США кожна серії HC 37363338 B; AB 27635181 C; HB 12375145 Q; HK 83340064 C, 1 купюра номіналом 50 доларів США серії MC 05900309 B; 2 купюри номіналом 20 доларів США серії NF 53849963 A; MB 59370227 F; 1 купюра номіналом 10 доларів США серії NL 41002962 A; мобільний телефон марки Iphone 6 IMEI НОМЕР_1 із карткою оператора мобільного зв`язку Водавон НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки Nokia IMEI НОМЕР_3 із карткою оператора мобільного зв`язку Водафон НОМЕР_4 .
Згідно постанови слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 від 26 серпня 2020 року, вилучене майно визнано речовими доказами.
Як передбачено п. 1 та п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів та спеціальної конфіскації. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя вважає, доведеним, що вилучені згідно протоколу обшуку речі, могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Слідчий суддя вважає, що наявні достатні правові підстави для арешту майна, оскільки враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, необхідність проведення експертного дослідження, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження у разі відмови у накладенні арешту на вилучене майно.
Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше встановлення осіб винних у вчиненні кримінального правопорушення, та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово розпоряджатися вказаним майном.
Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені вищевказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст.ст.170-173,175,309,394,395 КПК України,слідчий суддя,-
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно вилучене в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: грошові кошти в сумі 7000 гривень, 14 купюр номіналом по 500 гривень кожна, серії та номеру ВА 3115410; УБ 1726182; УЖ 3594089; УД 9977419; УЖ 0020178; СЖ 8108790; ЗИ 5018039; ВВ 5106740; УГ 1176766; ЛД 8782531; СЗ 7292798; УЗ 5235354; УД 6622931; ВЖ 8507537, які з його слів він перед своїм затриманням отримав від громадянина ОСОБА_8 в якості погашення боргу останнім перед громадянином ОСОБА_7 ; грошові кошти в сумі 500 доларів США, 4 купюри по 100 доларів США кожна серії HC 37363338 B; AB 27635181 C; HB 12375145 Q; HK 83340064 C, 1 купюра номіналом 50 доларів США серії MC 05900309 B; 2 купюри номіналом 20 доларів США серії NF 53849963 A; MB 59370227 F; 1 купюра номіналом 10 доларів США серії NL 41002962 A; мобільний телефон марки Iphone 6 IMEI НОМЕР_1 із карткою оператора мобільного зв`язку Водавон НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки Nokia IMEI НОМЕР_3 із карткою оператора мобільного зв`язку Водафон НОМЕР_4 , із забороною розпоряджатись та користуватись вищевказаним майном.
Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1