Провадження №1-кп/522/1972/20
УХВАЛА
21 грудня 2020 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000151 від 30.07.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , 1979 рокув, жовтня місяця, десятого лня народження, уродженця с.Ольшаниця, Рокиднянського р-ну., Київської області, громадянина України, українця, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 09.12.2013 Соломенським районним судом м.Києва за ч.3 ст.185 КК України, на 4 роки 7 місяців позбавлення волі. Звільнився 14.08.2017 по відбуттю строку покарання. На даний час притягується до кримінальної відповідальності по обвинувальному акту у кримінальному провадженні 0002967 від 24.03.2019 за ч.1 ст.317 КК України, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Алчевськ, Луганської області , громадянина України, українця, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , 30.06.2020 обвинувальний акт направлено до суду за ч.2 ст.186 КК України, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5

захисників - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:
Прокурор в судовому засіданні просив суд обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що доведені під час досудового розслідування ризики не знизились та не відпали.

В судовому засіданні обвинувачений та захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, приходить до висновку, що строк тримання обвинувачених під вартою необхідно продовжити, виходячи з наступного.
У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.
Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину проти власності, який карається позбавленням волі до п`яти років.
ОСОБА_3 не одружений, не працюючий, з середньою освітою,зареєстрований та мешкає у м. Київ, раніше судимий, на цей час докази судом не досліжувалися. Викладене свідчить, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати.
Зазначені обставини щодо особи обвинуваченого та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, його поведінка під час інкримінованих злочинів, дає підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може вчинити нові злочини, переховуватися від суду.
Ризики, які біли враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, що є підставою для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Зазначені обставини дають підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду чи перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.
Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів неможливе на данному етапі судового провадження.
Обставин, передбачених ч.2 ст183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 не встановлені.
Тому клопотання прокурора про обрання стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Зважаючи на положення ст.183 КПК України, необхідно визначити розмір застави.

Керуючись Гл.18, ст.ст.314-316, 291, 342-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В
Клопотання прокурора про застосуваннязапобіжного заходу стосовно обвинуваченого - задовольнити.
Застосувати стосовно ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб, до 19.02.2021 включно.
Строк ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить 60 (шістдесят) днів і закінчується 19.02.2021.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченому ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі (20) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Одеського апеляційного суду.

Головуючий: ОСОБА_1