Провадження №1-кп/447/122/21
Справа №447/1346/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2021 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві Львівської області матеріали кримінального провадження №0000189, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2020, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Розділ, Миколаївського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

законний представник потерпілих ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 будучи рішенням Миколаївського районного суду Львівської області зобов`язаним сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 та дочки ОСОБА_7 в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку з 07.12.2009 і до досягнення дітьми повноліття, достовірно знаючи про вищевказане судове рішення, а також, будучи попередженим державним виконавцем Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про обов`язок сплати аліментів та про кримінальну відповідальність у разі несплати боргу з аліментів, злісно ухилився від сплати аліментів за період з 07.12.2009 по 30.04.2020, що проявилася у тому, що він добровільно рішення суду не виконував, з метою працевлаштування до Миколаївської районної філії центру зайнятості не звертався та відповідно, не ставав на облік як безробітний. Так ОСОБА_3 маючи впродовж зазначеного періоду доходи, не будучи офіційно працевлаштованим працював, за що отримував грошові кошти, злісно ухилявся від сплати встановлених судовим рішенням аліментів на утримання дітей, що призвело до утворення заборгованості в сумі 111975,83 грн., що сукупно перевищує суму виплат за три місяці.

Таким чином, ОСОБА_3 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто, вчинив кримінальний проступок передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненому визнав, повідомив, що у зазначений у обвинувальному акті період дійсно не сплачував аліменти, оскільки його доходи не давали такої можливості.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального проступку та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а саме: протоколи допиту свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протокол допиту законного представника потерпілих ОСОБА_5 , протоколи допиту підозрюваного ОСОБА_3 .

В судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого, а саме: довідка про неперебування на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога; довідка-характеристика з місця проживання обвинуваченого, згідно з якою ОСОБА_3 проживає в будинку матері в АДРЕСА_1 , розлучений, є батьком двох дітей, на даний час не працює, з сусідами перебуває в добрих відносинах; вимога про відсутність судимостей.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, його вік, сімейний стан - неодружений, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та призначити покарання за вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1