Справа № 587/594/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальне провадження №0000093 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розівка Куйбишевського району Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працездатного, працюючого ( зі слів) слюсарем інфекційного відділення Сумської ЦРЛ, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 07.02.2020 близько 14.30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зустрівши свою колишню співмешканку ОСОБА_4 , з якою протягом останнього часу мав неприязні відносини, вирішив завдати останній фізичного болю шляхом побиття.

Реалізуючи замислене, цього ж дня, приблизно о 14.30 хв. ОСОБА_5 кулаком правої руки наніс останній один удар в область обличчя, а саме лівої надбрівної ділянки, другий удар долонею правої руки в область грудної клітини, після чого, продовжуючи свої протиправні дії, наніс один удар ногою по правій нозі ОСОБА_4 . Після цього, утримуючи ОСОБА_4 за верхній одяг, ОСОБА_5 силоміць примусив йти останню в бік ДНЗ «Веселка», що розташовується неподалік, де продовжив побиття ОСОБА_4 , нанісши останній кулаком правої руки декілька ударів в область голови, а також кілька ударів правою ногою по нижнім кінцівкам потерпілої. Після цього, ОСОБА_5 самостійно припинив побиття потерпілої ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №160 від 06.03.2020 ОСОБА_4 встановлений діагноз: «Забій м`яких тканин лівої надбрівної ділянки, забій грудної клітини», який не підтверджений об`єктивними даними, що згідно п. 4.6 «Правил медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не враховується.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , що виразились у неодноразовому нанесенні численних ударів (побоїв) потерпілій ОСОБА_4 , останній було завдано фізичного болю та не спричинено тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину фактично визнав, пояснивши, що певний час вони з потерплою перебували у фактичних шлюбних відносинах, які близько 2 років тому були припинені. Обвинувачений визнав, що 07.02.2020 близько 14.30 год. він, перебуваючи поблизу будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зустрів свою колишню співмешканку ОСОБА_4 , з якою протягом останнього часу мав неприязні відносини. Під час розмови вона стала його ображати і він долонею руки наніс їй удар в область обличчя, а саме в області лівої надбрівної ділянки, другий удар долонею правої руки в область грудної клітини. Після цього він вдарив погою по сумці, яку тримала потерпіла і в якій знаходились скляні банки, які від удару розбилися. Обвинувачений пояснив, що після цього він потерпілу не бив, але під час судового розгляду справи обвинувачений визнав, що після удару, в результаті якого розбив банки, він, утримуючи ОСОБА_4 за верхній одяг, силоміць примусив йти потерпілу в бік ДНЗ «Веселка», що розташовується неподалік, де продовжив побиття ОСОБА_4 , нанісши останній рукою декілька ударів в область голови, а також кілька ударів ногою по ногах потерпілої.

Крім фактично часткового визнання обвинуваченим своєї вини, його вина підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що певний час вони з обвинуваченим проживали у цивільному шлюбі, але приблизно в 2017 році відносини були припинені. З того часу в них склалися неприязливі стосунки, оскільки ОСОБА_5 постійно переслідує її, б*є, внаслідок чого вона кілька разів зверталася до органів поліції. За вчинення насильства ОСОБА_5 в 2019 році притягувався до відповідальності за ч.1 ст. 1732 Кодексу Україні про адміністративні правопорушення. 07.02.2020 близько 14.30 год. ОСОБА_5 , зустрівши її поблизу будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , почав висловлювати претензії на її адресу, а потім кулаком правої руки наніс їй удар в область обличчя, а саме лівої надбрівної ділянки, другий удар долонею правої руки в область грудної клітини, після чого наніс один удар ногою по правій нозі. Під час цього удару банки, які вона тримала в сумці, розбилися, оскільки удар частково прийшовся по сумці. Після цього, утримуючи її за верхній одяг, ОСОБА_5 силоміць примусив її йти в бік ДНЗ «Веселка», що розташовується неподалік, де продовжив побиття, нанісши кулаком правої руки декілька ударів в область голови, а також кілька ударів правою ногою по ногах. В результаті їй були завдані тілесні ушкодження.

З висновку судово-медичної експертизи №160 від 6 березня 2020року вбачається, що під час огляду 7 лютого 2020 року ОСОБА_4 нейрохірургом СОКЛ встановлений діагноз: «Забій м`яких тканин лівої надбрівної ділянки». При огляді травматологом Сумської ЦРКЛ 7.02.2020 р. встановлений діагноз: «ЗТГК. Забій грудної клітини (клінічно, від проведення рентгенографії відмовилась). ЗЧМТ ? Забій надбрівної ділянки». При огляді невропатологом Медико-санітарної частини ПАТ «СУМИХІМПРОМ» 10 лютого 2020 р. встановлений діагноз: «Забій м`яких тканин лівої надбрівної ділянки. ДЕ 1-2 ст. змішаного ґенезу, стадія субкомпенсації з помірним вестибуло-атактичним синдромом. Остеохондроз шийного відділу хребта, стадія нестійкої ремісії». Встановлений діагноз «Забій м`яких тканин лівої надбрівної ділянки, забій грудної клітини» не підтверджений об`єктивними даними (відсутній опис зовнішніх тілесних ушкоджень та клінічних проявів забою), що при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не враховується, згідно п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.

Аналогічний підсумки містяться у висновку судово-медичної експертизи №186 від 6 березня 2020 року.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 22 лютого 2020 року вбачається, що під час зазначеної слідчої дії потерпіла ОСОБА_4 докладно розповіла про обставини вчинення відносно неї насильницьких дій з боку обвинуваченого, після чого на статисті продемонструвала механізм завдання їй ударів обвинуваченим, послідовність нанесення їй ударів обвинуваченим спочатку кулаком в область лівої надбрівної ділянки, потім в область грудної клітини та по нозі, а потім ще кілька ударів в голову та по ногах.

Факт нанесення потерпілій ударів в різні частини тіла не заперечував і сам обвинувачений.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний безпосередньо досліджений в судовому засіданні доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена в повному обсязі, підтверджується сукупністю безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, які суд вважає достовірними, належними та допустимими, оскільки вони зібрані у відповідності з положеннями ст. ст. 85, 86 КПК України, тобто в порядку і у спосіб, встановлений кримінально-процесуальним законодавством України.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 126 КК України, оскільки він шляхом нанесення численних ударів (побоїв) потерпілій ОСОБА_4 завдав останній фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який в цілому позитивно характеризується, пом`якшуючі відповідальність обставини раніше не судимий, свою вину фактично визнав і щиро розкаявся у скоєному, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні сприяв розкриттю злочину та встановленню істини по справі, матеріальна шкода не завдана, цивільний позов не заявлено.

Обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставин суд не вбачає.

З врахуванням зазначених пом`якшуючих відповідальність обставин суд вважає за необхідне призначити покарання у виді громадських робіт.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд

П Р И Г О В О Р И В :

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст. 126 КК України і призначити йому покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1