Справа №710/623/20
Номер провадження 1-кп/710/55/20
УХВАЛА

про призначення експертизи та зупинення провадження

25.11.2020 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення:-
прокурора прокурора Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

з боку захисту:
особа, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола клопотання про призначення повторної судово-психіатричної експертизи в межах розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2020 за №0000009, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працює, не одружений, освіта середня, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше судимого,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шполянського районного суду Черкаської області перебуває клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2020 за №0000009, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, відносно ОСОБА_4 , згідно якого 08.01.2020 близько 20:00 год. ОСОБА_4 проник до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_7 , де незаконно заволодів належним останньому майном, а саме - курткою чоловічою «SPORТ», вартістю 120,00 грн., мобільним телефоном "Sigma" чорного кольору з зеленою окантовкою вартістю 180,00 грн., з сім-картою мобільного оператора "Київстар" з № НОМЕР_1 , вартістю 100,00 грн., а також грошовими коштами в сумі 4500,00 грн. та, будучи виявленим власником майна - ОСОБА_7 , продовжив свої дії та відкрито викрав вищевказане майно на загальну суму 4900,00 грн., після чого з місця скоєння злочину зник.

В судовому засіданні прокурор просив суд призначити повторну судову - психіатричну експертизу. Зокрема, посилалася на те, що згідно з даними висновку судово психіатричного експерта №45 від 30.01.2020, наданого Комунальне некомерційне підприємство «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» судово психіатрична експертна комісія, згідно якого на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих дій та на теперішній час ОСОБА_4 виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизотипового розладу в стані декомпенсації, зі стійкими психопатоподібними, асоціальними формами поведінки у особи з межовою інтелектуальною дефіцитарністю, що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому процесі. Однак відповідно до ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 05.11.2020, в ній міститься інформація про те, що до ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному 19.04.2020 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000162 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України 05.11.2020 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» строком на 2 місяці, а саме до 02.01.2021 включно. В рамках вищевказаного провадження була проведена судово психіатрична експертна експертиза відносно ОСОБА_4 , згідно з результатами якої з`ясувалося, що ОСОБА_4 усвідомлює свої дії та свідомо керує ними повною мірою. У зв`язку з цим прокурор просить суд призначити додаткову судову - психіатричну експертизу для вирішення питання про доцільність застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

Особа, щодо якої розглядається питання про застосування примусових заходів медичного характеру, та його захисник і законний представник не заперечували проти клопотання прокурора та просили суд призначити по справі судово - психіатричну експертизу.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про призначення судово-психіатричної експертизи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є:

1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання;

2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).

У разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.

Статтею 513 КПК України зокрема частинами 1 та 4 визначено, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;

2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;

3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;

4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;

5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Якщо буде встановлено, що суспільно небезпечне діяння особа вчинила у стані неосудності, а на момент судового розгляду видужала або внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:

1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;

2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу;

3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Отже, суд встановив, що Комунальним некомерційним підприємством «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» на підставі постанови слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП ОСОБА_8 від 23.01.2020 була проведена судовопсихіатрична експертна експертиза, згідно з результатами якої на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих дій та на момент проведення експертизи ОСОБА_4 виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизотипового розладу в стані декомпенсації, зі стійкими психопатоподібними, асоціальними формами поведінки у особи з межовою інтелектуальною дефіцитарністю, що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому процесі.

Однак в судовому засіданні, що відбулося 10.11.2020, прокурор повідомив, що відповідно до ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 05.11.2020, в ній міститься інформація про те, що до ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному 19.04.2020 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000162 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України 05.11.2020 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» строком на 2 місяці, а саме до 02.01.2021 включно. В рамках вищевказаного провадження була проведена судовопсихіатрична експертиза відносно ОСОБА_4 , згідно з результатами якої з`ясувалося, що ОСОБА_4 усвідомлює свої дії та свідомо керує ними повною мірою. У зв`язку з цим прокурор просить суд призначити додаткову судову - психіатричну експертизу для вирішення питання про доцільність застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» від 03.06.2005 N 7 неосудність та обмежена осудність є юридичними категоріями, а тому визнання особи неосудною (ч. 2 ст. 19 КК ( 2341-14 ) чи обмежено осудною (ч. 1 ст. 20 КК належить виключно до компетенції суду. Разом з тим слід враховувати, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК ( 2341-14 ), - висновку судово-медичної експертизи.

Суди повинні критично оцінювати зазначені висновки з точки зору їх наукової обґрунтованості, переконливості й мотивованості, оскільки згідно зі статтями 65, 67, 75 КПК ( 1001-05 ) ці висновки є доказами у справі, які не мають наперед установленої сили, не є обов`язковими для суду, але незгода з ними має бути вмотивована у відповідних ухвалі, вироку, постанові суду.

Коли ж висновки експертиз є недостатньо зрозумілими, неповними або виникає потреба у з`ясуванні додаткових питань, суд повинен викликати в судове засідання експерта-психіатра чи судово-медичного експерта, а за умов, зазначених у частинах 5, 6 ст. 75 КПК ( 1001-05 ), - призначити додаткову чи повторну експертизу.

Відповідно до ч. 5 Постанови розглядаючи справи про застосування примусових заходів медичного характеру, суди повинні враховувати, що такі заходи, як надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, госпіталізація до психіатричного закладу зі звичайним, посиленим або суворим наглядом, передбачені ст. 94 КК ( 2341-14 ), можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння (злочини) в стані неосудності (обмеженої осудності) або вчинили злочини в стані осудності чи обмеженої осудності, але до постановлення вироку або під час відбування покарання захворіли на психічну хворобу, що позбавляє їх можливості усвідомлювати свої

дії (бездіяльність) чи керувати ними.

Судам потрібно мати на увазі, що тимчасовий розлад психічної діяльності особи, який позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, що настав після вчинення злочину (як до постановлення вироку, так і під час відбування

покарання), також може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Разом з тим, порядок призначення такої експертизи та залучення експерта регламентуються ст. ст. 242 - 244 КПК. Організація проведення психіатричної експертизи регулюється наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.05.2018 № 865 «Про затвердження Порядку проведення судово-психіатричної експертизи».

Так, відповідно до п. 10 вказаного Порядку предметом СПЕ є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Згідно з п. 22 Порядку стаціонарна експертиза проводиться в експертній установі на підставі відповідного процесуального документа про призначення СПЕ. Стаціонарна СПЕ проводиться в експертній установі з окремим утриманням осіб, яких тримають і не тримають під вартою.

Строк проведення стаціонарної СПЕ становить до двох місяців, якщо коротший строк не встановлено ухвалою слідчого судді або суду.

Враховуючи вищевикладене, та ту обставину, що суду стало відомо про те, що відповідно до ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 05.11.2020 до ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному 19.04.2020 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000162 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України 05.11.2020 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» строком на 2 місяці, а саме до 02.01.2021 включно, оскільки в рамках вищевказаного провадження була проведена судовопсихіатрична експертиза відносно ОСОБА_4 , згідно з результатами якої з`ясувалося, що ОСОБА_4 усвідомлює свої дії та свідомо керує ними повною мірою, суд приходить до висновку про доцільність призначення додаткової судово-психіатричної експертизи, для встановлення психічного стану обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки це має значення для з`ясування питання щодо можливості застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 .

Згідно ч.4 ст.332 КПК України після постановлення судом ухвали про доручення проведення експертизи судовий розгляд продовжується, крім випадків, якщо таке продовження неможливе до отримання висновку експерта. Суд вважає, що наявні підстави для зупинення провадження до отримання висновку експерта.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 197, 242, 332, 509, 513 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Призначити у кримінальному провадженні № 0000009 від 09.01.2020 судову-психіатричну експертизу, на вирішення експертів поставити такі питання:

1.Чи страждає ОСОБА_4 на даний час хворобливим розладом здоров`я, психічної діяльності? Якщо так, то яким саме?

2.Чи здатний ОСОБА_4 через даний розлад усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними на даний час?

3.Чи є підстави застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру?

4.Чи можливе проведення слідчих дій з ОСОБА_4 , чи може він приймати участь в судовому засіданні?

Доручити експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи (04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок 103-а). провести судову-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , до якого у кримінальному провадженні, внесеному 19.04.2020 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000162 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України 05.11.2020 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» строком на 2 місяці, а саме до 02.01.2021 включно.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, за ст. ст. 384, 385 КК України.

Строк проведення експертизи встановити 30 днів.

Копію ухвали для виконання направити до Головного Управління Національної поліції в Київській області, Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» та експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На час проведення експертизи зупинити провадження по кримінальному провадженні.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1