Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/710/20 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.348 КК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, в режимі відеконференції, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 липня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000120 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України - повернуто прокурору,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 липня 2020 рокуобвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000120 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України - повернуто прокурору.
Своє рішення суд обґрунтував тим, що право на розгляд кримінального провадження судом присяжних є невід`ємною складовою права обвинуваченого на захист, порушення такого права свідчить про невиконання прокурором, вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на розгляд його справи в порядку кримінального провадження судом, утвореним відповідно до закону. Не роз`яснення прокурором права ОСОБА_7 на розгляд справи судом присяжних є порушенням права обвинуваченого на розгляд його справи судом, визначеним законом.
Такий висновок викладений Верховним судом України у постанові № 5-111кс15 від 25 червня 2015 року, зокрема, прокурор під час досудового розслідування, але у будь-якому разі до моменту складання обвинувального акта, повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора повинно бути додано до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Невиконання прокурором вимог статті 384 КПК України, в силу вимог пункту третього частини третьої статі 314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акта прокуророві.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою направити обвинувальний акт на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що при ухваленні рішення про повернення обвинувального акту суд не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені у постанові від 12.09.2018 у справі № 523/6472/14, згідно яких роз`яснення права обвинуваченому на суд присяжних поза часовими межами підготовчого провадження, але до завершення судового розгляду, не завжди є безумовною підставою для скасування вироку.

Однак для залишення судових рішень у силі в кожному конкретному випадку необхідні дані, які би з достатньою, переконливістю свідчили про відсутність в особи перешкод у реалізації свого права на особливий порядок судового розгляду попри зазначений недолік.

За наявності обґрунтованих підстав для висновку, що в результаті роз`яснення права на суд присяжних на стадії судового розгляду обвинувачений мав реальну можливість ефективно скористатися ним, суд касаційної інстанції вправі не визнати відсутність роз`яснення такого права прокурором при направленні обвинувального акта до суду і судом у підготовчому судовому засіданні безумовною підставою для скасування вироку.

Вирішуючи це питання, суду належить виходити з того, чи забезпечили фактично застосовані час і спосіб роз`яснення обвинуваченому права на суд присяжних можливість його реалізації.

А тому, роз`яснення обвинуваченому права на суд присяжних можливе прокурором на стадії підготовчого провадження.

Аналогічні висновки містяться також в постанові Верховного Суду від 01.06.2020 у справі № 371/1524/15-к.
Отже, у разі винесення судом, з огляду на вказані положення закону, на вказані питання щодо недолучення до обвинувального акту зазначеного вище документу та з`ясування позиції учасників провадження - вручення роз`яснення прокурора обвинуваченому могло бути здійснено в підготовчому засіданні, що не призвело б до порушення прав останнього, а також сприяло виконанню завдань кримінального провадження та його розгляду в розумні строки.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив призначити новий розгляд у суді першої інстанції, перевіривши матеріали обвинувального акту та апеляційні доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно положень ст. 314 ч. 3 КПК України, суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення, зокрема, про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу.

Такі вимоги щодо обвинувального акту вичерпно регламентовані ст. 291 КПК України.

Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зазначений обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 містять усі відомості, що їх передбачено нормою статті 291 КПК України.

У ст.384 КПК визначено, що прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому в скоєнні злочину, за який передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. При цьому письмове роз`яснення прокурора додається до обвинувального акта й реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, наведені у постанові від 12.09.2018 у справі № 523/6472/14, вирішуючи питання роз`яснення права обвинуваченому на суд присяжних поза часовими межами підготовчого провадження, як підставу для скасування судового рішення, належить виходити з того, чи забезпечили фактично застосовані час і спосіб роз`яснення обвинуваченому права на суд присяжних можливості його реалізації.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 130/1001/17 в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного кримінального суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного суду - над висновками палати чи колегії суддів цього буду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного кримінального суду.

Отже, колегія суддів погоджується з апеляційними доводами прокурора про те, що роз`яснення прокурора про право обвинуваченого на суд присяжних могло бути здійснено в підготовчому засіданні, що не призвело б до порушення прав останнього, а також сприяло виконанню завдань кримінального провадження та його розгляду в розумні строки.
При цьому необхідно зазначити про те, що у відповідності до вимог ст. 283 КПК України суд також зобов`язаний роз`яснити право на розгляд справи судом присяжних під час підготовчого судового засідання та в разі, якщо обвинувачений заявить таке клопотання, призначити кримінальне провадження до розгляду саме таким складом суду.

На думку колегії суддів підстави з яких суд першої інстанції повернув обвинувальний акт є необґрунтованими, так як роз`яснення прокурора про право обвинуваченого на суд присяжних могло бути здійснено в підготовчому засіданні так і в підготовчому засіданні суд зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому таке право.
В даному випадку суд першої інстанції передчасно дійшов до висновку про порушення права обвинуваченого на захист, оскільки в матеріалах кримінального провадження письмове роз`яснення прокурора про право обвинуваченого на суд присяжних відсутнє.
Таким чином, колегією суддів не встановлено допущення органом досудового розслідування порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду першої інстанції обвинувального акту, який є відповідним положенням ст. 291 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками.

В той же час у відповідності до вимог ст. 384 КПК України в підготовчому судовому засіданні прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому в скоєнні злочину, за який передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
За вказаних обставин доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі є обґрунтованими, а тому ухвала суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 418,419 КПК України колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 липня 2020 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000120 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України, - скасувати та призначити новий розгляд в Уманському міськрайонному суді Черкаської області у іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4