Провадження № 1-кс/537/767/2020
Справа № 537/3037/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2020 року слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участю прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 , старшого слідчого слідчого відділення Відділення поліції №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , при секретарі ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП №1 Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чита Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся старший слідчий СВ ВП № 1 Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 з клопотанням, у встановленому законом порядку погодженим з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0001222 від 02 вересня 2020 року за частиною 1 статті 121 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 01 вересня 2020 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У цей час між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 стався конфлікт на ґрунті особистої неприязні, у ході якого у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 схопив ніж у праву руку та наніс останнім удар в область черевної порожнини з лівого боку ОСОБА_7 , у результаті чого останній отримав тілесні ушкодження згідно довідки КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька»» № 52 від 02 вересня 2020 року у вигляді: проникаюче ножове поранення черевної порожнини з ушкодженням шлунку, гемоперетонеум.
У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Чита, РФ, громадянин України, з вищою освітою, одружений, не працюючий, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, а саме 06 березня 2018 року Автозаводським районним судом міста Кременчука Полтавської області за частиною 1 статті 186 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1 020 грн.
02 вересня 2020 року за вказаним фактом ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.
Слідчий зазначає, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів.
Метою застосування саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою слідчий вказує: запобігання спробам підозрюваного незаконно впливати на свідків; запобігання спробам останнього знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; запобігання вчинення ним нових злочинів.
Окрім цього, метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 є запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. В разі визнання підозрюваного винним у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якої передбачає покарання до 8 років позбавлення волі, підозрюваний ОСОБА_4 може ухилитися від його відбуття.
Підставою застосування запобіжного заходу слідчий зазначає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яке кваліфікується як тяжке, за яке законом передбачене покарання у вигляді до 8 років позбавлення волі, а також наявність ризиків, визначених пунктами 1, 2, 3, 5 статті 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснювати дії щодо переховування від слідчого, прокурора, суду та незаконно впливати на потерпілого, який є його знайомим, свідків які є також знайомими, а ОСОБА_8 цивільною дружиною, у цьому ж кримінальному провадженні.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 не має утриманців, постійного місця роботи, тобто міцні соціальні зв`язки у останнього відсутні. Викладене дає підстави вважати, що застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить запобігання вищевикладеним ризикам.
Також ініціатор клопотання вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 із наступних причин.
За таких обставин, згідно змісту клопотання, у слідства є підстави, передбачені частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, клопотати перед судом про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а метою вказаного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчиняти інші злочини, у тому числі у проти власності.
Старший слідчий СВ Відділення поліції №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі посилаючись на викладені в ньому обставини.
В судовому засіданні прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні свою причетність до інкримінованого йому злочину не визнав, підтвердивши факт сварки із потерпілим в ході якої він відштовхнув останнього, одночасно заперечуючи щодо нанесення ножового поранення, висловлюючи припущення щодо наявності у потерпілого тілесних ушкоджень на час приходу його до будинку, де мешкав підозрюваний. В судовому засіданні ОСОБА_4 заперечував проти обрання йому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на похилий вік та стан здоров`я, прохав суд обрати йому міру запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти обрання підозрюваному виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на: відсутність об`єктивних даних для кваліфікації кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, саме за частиною 1 статті 121 КК України; на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення; недоведення зазначених стороною обвинувачення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Захисник ОСОБА_4 вважав із врахуванням віку, стану здоров`я та постійного місця проживання підозрюваного, за доцільне застосувати відносно останнього запобіжний у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Вислухавши думку учасників розгляду клопотання, дослідивши клопотання та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують його доводи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що 01 вересня 2020 року ВП № 1 КВП ГУНП в Полтавській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001222 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження №0001222, внесено відомості про кримінальне правопорушення такого змісту: «01 вересня 2020 року близько 18 год. 40 хв. до Кременчуцької ЛІЛ було доставлено громадянина ОСОБА_7 , 1988 року народження, з адреси: АДРЕСА_1 , з діагнозом: ножове поранення в область черевної порожнини».
02 вересня 2020 року слідчий СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.
Відповідно до частини 1 статті 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Згідно статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, при цьому слідчий суддя вважає, що досудовим слідством зібрані вагомі докази на підтвердження причетності ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, що підтверджується наступними письмовими матеріалами кримінального провадження: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження №0001222; рапортом №12013 від 01 вересня 2020 року ст. інспектора чергового відділення поліції №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 за змістом якого 01 вересня 2020 року о 17 год. 30 хв. з адреси: АДРЕСА_1 , до Кременчуцької ЛІЛ був доставлений ОСОБА_7 , 1988 року народження, з ножовим пораненням черевної порожнини, попередній діагноз: проникаюче ножове поранення черевної порожнини з ушкодженням шлунку, та в ході проведення перевірки за вказаною адресою було виявлено громадянина ОСОБА_4 , 1959 року народження, та ОСОБА_8 , 1973 року народження; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 02 вересня 2020 року, яка була заявлена ОСОБА_7 , 1988 року народження, згідно якої останній повідомив, що 01 вересня 2020 року близько 17 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , під час розпиття алкогольних напоїв з ОСОБА_4 останній наніс йому удар ножем в живіт; протоколом обшуку від 02 вересня 2020 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого виявлено та вилучено, зокрема, фрагмент бинта з нашаруванням РБК; кухонний (столовий) ніж коричневого кольору, довжиною 25 см; кухонний ніж з рукояткою, обмотаною ізолюючою стрічкою синього кольору, довжиною 17 см; кухонний ніж «Vinzer» довжиною 32 см; кухонний ніж з ручкою коричневого кольору зі слідами РБК під матрацом на кухні; три скляні рюмки; сорочку білого кольору зі слідами РБК; сорочку в клітинку, з пошкодженням зі слідами РБК; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 02 вересня 2020 року, яка бачила, як в ході конфлікту між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , останній наніс ОСОБА_12 ударом ножем в лівий бік; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 02 вересня 2020 року, яка працює лікарем хірургом у Кременчуцькій ЛІЛ, та яка повідомила, що 01 вересня 2020 року близько 17 год. 45 хв. до лікарні був доставлений ОСОБА_7 з колото різаною раною черевної стінки; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , доньки ОСОБА_4 , від 02 вересня 2020 року, за змістом якого остання 01 вересня 2020 року близько 17 год. 00 хв. прийшла додому за адресою: АДРЕСА_1 , де побачила, що друг її батька ОСОБА_12 сидить на кухні і тримався за лівий бік, його сорочка була в крові, ОСОБА_12 повідомив, що впав штир; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 02 вересня 2020 року, за змістом якого останній пояснив, що 01 вересня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , під час розпиття алкогольних напоїв з ОСОБА_4 останній правою рукою наніс йому удар ножем в лівий бік; довідкою №52 КНМП «ЛІЛ Кременчуцька» від 02 вересня 2020 року; протоколами проведення слідчого експерименту від 02 вересня 2020 року.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що наявними письмовими матеріалами клопотання підтверджено обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за частиною 1 статті 121 КК України, яке кваліфікується як тяжке, та за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.
Згідно з положеннями статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до частин 1, 4 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Щодо доводів захисника про відсутність вказаних ризиків, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
При вирішенні клопотання слідчий суддя з дотриманням положень статті 178 КПК України враховує особу підозрюваного, який раніше судимий, а саме 06 березня 2018 року Автозаводським районним судом міста Кременчука Полтавської області за частиною 1 статті 186 КК України до покарання у виді штрафу.
Посилання сторони захисту на неможливість перебування підозрюваного в умовах тимчасового ізолятору в зв`язку зі станом здоров`я, в даному випадку є недоречним, оскільки будь які медичні документи на підтвердження наявності у Прокопенко групи інвалідності або наявності захворювання що позбавляє останнього можливості обходитися без сторонньої допомоги, матеріали клопотання не містять.
Особисте зобов`язання, на думку слідчого судді, не забезпечить уникнення ризиків та не забезпечить належної поведінки підозрюваного, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, матеріали клопотання не містять його позитивних характеристик.
Особисту поруку неможливо застосувати, так як на адресу слідчого та прокуратури, а також суду не надходили письмові звернення осіб, які бажають поручитися за ОСОБА_4 .
Окрім того, слідчим надано докази того, що інший більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, не може бути обраний відносно підозрюваного, оскільки останній не працює, власного житла не має, проживає з матір`ю, та з метою уникнення покарання за вчинення злочину, каране позбавленням волі на строк до восьми років, може залишити визначене слідчим суддею місце з метою переховування.
З урахуванням наведеного вище, оскільки в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, а також наявність існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із чим клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Підстави для визначення застави у відповідності до положень частин 3 та 4 статті 183 Кримінально процесуального кодексу України, відсутні.
Керуючись статтями 2, 7, 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП №1 Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чита Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 02 вересня 2020 року 05 години 58 хвилини і до 31 жовтня 2020 року 24 години 00 хвилин.
Строк дії ухвали закінчується 31 жовтня 2020 року о 24 год. 00 хв.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали суду виготовлено та оголошено 04 серпня 2020 року о 15 годині 30 хвилин.