печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням прокурора першого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002785 від 08.11.2018 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

07.12.2020 у провадженні Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002785 від 08.11.2018 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, проте завершити досудове розслідування у визначений ухвалою слідчого судді не представилось можливим, оскільки необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій. Разом з тим, заявлені ризики, які існували при застосуванні до підозрюваного міри запобіжного заходу та продовженні його дії, не втратили свою актуальність, а відтак запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні строку дії обов`язків відносно ОСОБА_5 , враховуючи, що встановлені ризики під час досудового розслідування не зменшились, а продовжують існувати.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.
Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вимог клопотання та просив відмовити, оскільки у кримінальному провадженні відсутні ризики та підстави для продовження дії обов`язків.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.
Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0002785 від 08.11.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України.
01.10.2020 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, яку того ж дня оголошено та вручено підозрюваному.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 5 ст. 191 КК України - привласнення майна шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, в особливо великих розмірах.
08.10.2020 Печерським районним судом м. Києва клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 відмовлено, обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до 08.12.2020 року включно.
11.11.2020 Київським апеляційним судом ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.10.2020 про відмову у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено, та обрання особистого зобов`язання строком до 08.12.2020 року, включно, залишено без змін.
01.12.2020 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 01.01.2021.
Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Частиною 1 статті 194 КПК України, передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу, яке було предметом апеляційного перегляду та при вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Згідно ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків повинно окрім іншого містити виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, аналіз чого наведений слідчим суддею вище, а по-друге, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики.
Наряду з вказаним, слідчий суддя приймає до уваги, що у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Слідчим суддею встановлено, що на теперішній час у кримінальному провадженні досудове розслідування триває та наявна необхідність у його продовженні, що встановлено судовим рішенням.
За викладених обставин, вбачається, що на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
Вирішуючи питання про існування, передбачених кримінальним процесуальним законом, ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено та матеріалами клопотання підтверджено, що невідворотність покарання за особливо тяжкі злочини вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Прокурор достатньо обґрунтованого вказано, що ОСОБА_5 , як особа, яка займає тривалий час керівну посаду АТ «ДнСЗ» має вплив на підлеглих, та стійкі товариські відносини з іншими службовими особами вказаного товариства, на яких також може здійснювати вплив з метою здійснення ними підміни, спотворення, знищення документів, які мають суттєве значення у кримінальному провадженні та ще не отримані у встановленому законом порядку стороною обвинувачення.
Окрім цього, слідчий суддя приймає до уваги, що наявність зазначеного ризику обґрунтовується характером та обставинами вчинення інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, як особою, яка займає керівну посаду та якою було встановлено стійкі товариські відносини з працівниками та службовими особами, які здійснювали виробництво, контроль продукції ПАТ «ДнСЗ», але ще не допитані у кримінальному провадженні. Таким чином, наміром та можливістю тиснути на свідків у кримінальному провадженні, що негативним чином впливатиме на їх бажання та можливість давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування.
Вказане надає можливість ОСОБА_5 здійснювати вплив з метою надання неправдивих, або таких що не відповідають дійсності свідчень стороні обвинувачення, спрямованих на ухилення останнім від кримінальної відповідальності.
Крім того, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 тривалий час займає керівну посаду АТ «ДнСЗ», у нього наявні відповідні фінансові та організаційні можливості, особистісні та ділові зв`язки, які він перебуваючи на волі зможе використати, для того щоб уникнути кримінальної відповідальності та перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином.
На підставі викладеного, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків, враховуючи при цьому принцип диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, та приймає до уваги ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як сторона захисту не спростувала представлені стороною обвинувачення слідчому судді докази, які дають підстави для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного запобіжного заходу.
Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 194, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Продовжити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 01.01.2021, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, під час дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а саме:
- повідомляти слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, або процесуального керівника - прокурора у кримінальному провадженні, та суд про зміну свого місця проживання, реєстрації;
- здати слідчому або прокурору у кримінальному провадженні на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватися від спілкування із свідками, експертами, спеціалістами та підозрюваними ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1