Ухвала
11 січня 2021року
м. Київ
справа № 648/1181/18
провадження № 51 3641 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь

у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції, на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 15 травня 2020 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 16 листопада 2020 рокущодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000506,
встановив:
У касаційній скарзі прокурор порушив питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Проте прокурор подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він уповноважений лише перевіряти правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Так, прокурор порушує питання про скасування вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 15 травня 2020 року та ухвали Херсонського апеляційного суду від 16 листопада 2020 рокуу зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції. При цьому не наводить таких порушень КПК, які відповідно до положень ст. 415 КПК, слугували б підставою для призначення нового розгляду саме у суді першої інстанції та не можуть бути виправлені в апеляційному порядку.
Крім того, касаційна скарга не містить доводів щодо незаконності судових рішень щодо ОСОБА_7 , оскільки прокурор наводить лише аргументи, які, на його думку, свідчать про незаконність виправдання ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 Кримінального кодексу України, попри те, що прокурор порушує питання про скасування судових рішень щодо обох засуджених.
Також на обґрунтування своїх доводів, прокурор посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу прокурора, надавши строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3