справа №176/1785/20
провадження №1-в/176/375/20
УХВАЛА
Іменем України

06 листопада 2020 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ЖВК №26 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Жовті Води в режимі дистанційного судового провадження з ДУ «Жовтоводська виправна колонія №26» клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровськ, громадянина України, засудженого вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська за ч.2 ст.121 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі,-

В С Т А Н О В И В :

21 жовтня 2020 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, посилаючись на те, що фактично відбув 1/2 строку покарання, за час відбуття покарання має 18 заохочень, стягнень не має, працевлаштований на виробництві з березня 2015 року, до суспільно-корисної праці відноситься відповідально. Проявляє активну участь у суспільному житті відділення, відвідує бібліотеку та церкву при установі. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова освіта» та «Підготовка до звільнення». За соціальними зв`язками має дружину, дочку та двоє онуків. Зв`язок з ними підтримує шляхом побачень та посилок. Вину у скоєному злочині визнає, в заподіяному розкаюється.
06 листопада 2020 року засуджений ОСОБА_5 до початку розгляду справи подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності без відеконференції, послуг захисника не потребує.

В силу ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Таким чином, за наявності відповідної заяви засудженого про розгляд клопотання без його участі та з огляду на положення ч. 5 ст. 539 КПК України, суд вважає можливим провести розгляд даного клопотання за відсутності засудженого, що не порушує його права на захист за даних обставин.

Крім того, 05 листопада 2020 року від потерпілої в кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_5 ОСОБА_6 на адресу суду надійшли заперечення проти умовно-дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 , які мотивовані тим, що засуджений регулярно телефонує їй та ОСОБА_7 з погрозами насильства після повернення з місця позбавлення волі у зв`язку з позбавленням його спадкових прав на майно після позбавлення ним життя його матері. Вважає, що засуджений ОСОБА_5 не втратив суспільно-небезпечні налаштування, а тому його умовно-дострокове звільнення може привести до вчинення ним нового тяжкого кримінального правопорушення.

Представник Жовтоводської виправної колонії №26 в судовому засіданні клопотання підтримав за обставин, викладених в ньому, вказав, що засуджений має 18 заохочень, стягнень не має, характеризується позитивно, працевлаштований на виробництві, залучається до робіт з благоустрою, до праці ставиться відповідально, невідбутий строк складає 1 рік 10 місяців 21 день.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, оскільки вважає його передчасним.

Суд, заслухавши представника ЖВК-26, прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21.03.2014 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та засуджений до позбавлення волі строком на 9 років 6 місяців (арк.о/с.12-17).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2014 року вирок Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21.03.2014 року було залишено без змін (арк.о/с.22-23).

На даний час засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у Жовтоводській виправній колонії №26.
Стаття 82 КК України регламентує, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.
Підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є та обставина, що засуджений не виправився, не довів своє виправлення, але став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний виплив на нього, але вже в умовах відбування більш м`якого виду покарання.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
З метою з`ясування даних про особу засудженого в ході судового засідання, судом вивчено документи, що знаходяться в особовій справі на засудженого та відображають процес відбування ним покарання і процес становлення на шлях виправлення, заслухано пояснення представника адміністрації Жовтоводської виправної колонії №26.
З особової справи на засудженого вбачається, що з 14.11.2013 засуджений ОСОБА_5 утримувався в Дніпропетровському СІ, заохочень та стягнень не мав.

З 06.02.2015 ОСОБА_5 відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії №26, за весь період відбування покарання в зазначеній установі характеризується виключно позитивно. Має 18 заохочень у вигляді подяки, які отримав протягом 2015-2020 років, за підсумками роботи, а також за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці. Стягнень не має. Згідно з характеристиками засуджений ОСОБА_5 працевлаштований на виробництві установи в «ливарному виробництві» бригада 100. До суспільно-корисної праці відноситься добре та відповідально, поставлені завдання виконує вчасно та якісно, додаткового нагляду з боку адміністрації не потребує. Проявляє активну участь у суспільному житті відділення, прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок шляхом відвідування бібліотеки та церкви при установі. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Соціально-корисними зв`язками дорожить, підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує посилки. Провину в скоєному злочині визнає, в заподіяному розкаюється, намагається своїм відношенням до праці та робіт з благоустрою установи спокутувати свою вину за вчинений злочин.

Отже, матеріали особової справи підтверджують, що засуджений своєю поведінкою під час відбування всього строку покарання довів, що став на шлях виправлення, що є однією із умов про можливість застосування ст.82 КК України відносно засудженого. Матеріали особової справи засудженого та його характеристики та заохочення протягом усього строку відбування покарання об`єктивно свідчать про те, що засуджений став на шлях виправлення.
З огляду на те, що засуджений набув право на заміну йому покарання більш м`яким покаранням, його поведінка протягом усього строку відбування покарання свідчить, що він став на шлях виправлення, суд вважає можливим замінити ОСОБА_5 невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.
Заперечення потерпілої не приймаються судом до уваги, оскільки нею не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_5 звертається до неї з погрозами. До того ж, судом розглядається питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, а не питання про умовно-дострокове звільнення.
На підставі викладеного, керуючись ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням задовольнити.
Замінити ОСОБА_5 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21.03.2014 року, більш м`яким у виді обмеження волі на невідбутий строк покарання - 1 рік 10 місяців 21 день.

Запобіжний захід залишити утримання під вартою.

Відповідно до ст. 57 ч. 3 КВК України направити ОСОБА_5 до місця відбування призначеного покарання в порядку, визначеному для осіб, засуджених до позбавлення волі, звільнивши з-під варти по прибуттю до місця відбування покарання.

Зарахувати час слідування під вартою до виправного центру за правилами, передбаченими ст.72 КК України, один день утримання під вартою за два дні обмеження волі.
Роз`яснити засудженому, що відповідно до ч.6 ст. 82 КК України якщо особа, відбуваючи більш м`яке покарання, вчинить нове кримінальне правопорушення, суд до покарання за знову вчинене кримінальне правопорушення приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбаченими у статтях 71 і 72 цього Кодексу.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення, а засудженим з дня отримання її копії, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1