В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" серпня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі судді ОСОБА_1 одноособово розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2017 за № 0010249 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, шляхом вивчення його (обвинувального акту) та доданих до нього матеріалів,

у с т а н о в и в :
органом досудового розслідування у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2017 за № 0010249 відповідно до обвинувального акту встановлено наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме те, що ОСОБА_2 21.07.2017 приблизно о 01:00 год. з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, перебував біля будинку №15/17 по вул. Краківській в м. Києві, де виявив належний ОСОБА_3 автомобіль марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 автомобіль марки «БМВ», д.н.з. НОМЕР_2 , належний ОСОБА_5 автомобіль марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_3 та належний ОСОБА_6 автомобіль марки «Сузукі», д.н.з. НОМЕР_4 , що були припарковані на неохоронюваному паркувальному майданчику.

Оглянувши вищевказані автомобілі ОСОБА_2 на колесах виявив декоративні ковпачки для дисків коліс.

Реалізуючи свої злочинні наміри ОСОБА_2 , діючи з корисливих мотивів з метою власного матеріального збагачення, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , та з коліс зняв належні ОСОБА_3 4 декоративні ковпаки, загальною вартістю 350 гривень 00 копійок, які заховав у зоні зелених насаджень неподалік.

В подальшому ОСОБА_2 підійшов до автомобіля «БМВ», д.н.з. НОМЕР_2 , та з коліс автомобіля зняв належні ОСОБА_4 4 декоративних ковпачки для дисків коліс, загальною вартістю 320 гривень 00 копійок, які заховав у зоні зелених насаджень неподалік.

Продовжуючи свої злочинні наміри, направлені на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_2 підійшов до автомобіля «Сузукі», д.н.з. НОМЕР_4 та з коліс автомобіля зняв належні ОСОБА_6 4 декоративні ковпачки для дисків коліс, загальною вартістю 350 гривень 00 копійок, які заховав у зоні зелених насаджень неподалік.

В подальшому, ОСОБА_2 підійшов до автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_5 , та з коліс автомобіля зняв належні ОСОБА_5 4 декоративні ковпачки для дисків коліс, загальною вартістю 350 гривень 00 копійок.

Зберігаючи при собі викрадене майно, ОСОБА_2 намагався зникнути з місця скоєння кримінального правопорушення, але довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий свідком.

Таким чином, з`ясовано, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Із долучених до обвинувального акту матеріалів слідує, що обвинувачений був представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, йому відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України.

Тим самим обставини щодо учинення кримінального проступку установлені органом досудового розслідування сприймаються судом, як дійсні.

А тому, Суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Також Суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального проступку, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, уважає кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України дійсною та вірною.

Тим самим, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, Суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно Суд в цій справі ураховуючи дані про особу обвинуваченого (наведені у вступній частині вироку) та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті у виді штрафу.

З урахуванням того, що відповідно до ст. 5 КК України розмір штрафу в цій ситуації слід визначити в межах, які були передбачені у ч. 1 ст. 185 КК України в редакції, яка діяла до 01.07.2020, оскільки це пом`якшує становище обвинуваченого.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 302, 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, Суд

у х в а л и в :
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції до 01.07.2020) та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.
Речові докази: декоративні ковпаки коліс ТЗ «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 , «БМВ», д.н.з. НОМЕР_2 , «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_3 , «Сузукі», д.н.з. НОМЕР_4 , - передано на зберігання власникам залишити у їх володінні; оптичний диск з відеозаписом пригоди залишити в матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії, з урахуванням того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

С у д д я Оксана БІРСА