УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 09.07.2020 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002179 від 02.10.2019, за правовою кваліфікацією, передбаченою ст.ст. 127 ч.1, 206 ч.1, 256 ч.1, 364 ч.1, 365 ч.1, 366 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла зазначена скарга, яка мотивована тим, що ОСОБА_4 є потерпілим в даному кримінальному провадженні, оскільки були порушені його права та завдана шкода, однак в даному провадженні слідчим ОСОБА_4 не здійснено жодної дії на встановлення обставин кримінального провадження, лише воно було його постановою закрито, з чим скаржник не погоджується, вважає закриття кримінального провадження незаконним та просить скасувати оскаржувану постанову.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився та у своїй скарзі просив здійснювати розгляд скарги без його участі.

Слідчий ОСОБА_4 за неодноразовими викликами в судове засіданн я не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, матеріали кримінального провадження суду не надав, у зв`язку з чим, відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарги здійснюється без участі слідчого.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Щодо строку на подання скарги в порядку статті 303 КПК України, слідчий суддя зазначає про таке.

25.07.2020 ОСОБА_3 отримана постанову слідчого від 09.07.2020 та звернувся до слідчого судді зі скаргою на неї 31.07.2020, тобто у десятиденний строк з моменту отримання процесуального рішення, передбачений частиною першою статті 304 КПК України, у зв`язку з чим строк на оскарження не пропущений.

Щодо змісту скарги та оскаржуваного процесуального рішення слідчого, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Слідчий суддя відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що Державним бюро розслідувань здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0002179 від 02.10.2019, за правовою кваліфікацією, передбаченою ст.ст. 127 ч.1, 206 ч.1, 256 ч.1, 364 ч.1, 365 ч.1, 366 ч.1 КК України та постановою слідчого третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 09.07.2020 воно було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим в даному кримінальному провадженні винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення, однак зазначена постанова не містить належного обґрунтування та мотивування, а також слідчий за неодноразовими викликами в судове засідання не з`явився та не спростував доводів заявника в розумінні принципу змагальності щодо неповноти дослідження і встановлення всіх обставин кримінального провадження та безпосередньо не досліджено і не оцінено показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності, у зв`язку з чим встановлено, що кримінальне провадження закрито передчасно. А також, як вбачається із оскаржуваної постанови, досудове розслідування здійснювалося за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 127 ч.1, 206 ч.1, 256 ч.1, 364 ч.1, 365 ч.1, 366 ч.1 КК України, однак, у постанові про закриття кримінального провадження за відсутності події кримінального правопорушення не надано оцінки кожному складу кримінального правопорушення, яке розслідувалося, що могли дати слідчому підстави для закриття кримінального провадження за відсутності подій кримінальних правопорушень.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Othersv. Bulgaria), пп. 103 etseq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikuluv. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 etseq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gulv. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена слідчим постанова від 09.07.2020 про закриття кримінального є недостатньо обґрунтована та невмотивована, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.
Скасувати постанову слідчого третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 09.07.2020 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002179 від 02.10.2019, за правовою кваліфікацією, передбаченою ст.ст. 127 ч.1, 206 ч.1, 256 ч.1, 364 ч.1, 365 ч.1, 366 ч.1 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1