ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 514/288/20 Провадження по справі № 1-кп/514/16/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2021 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 від 03 лютого 2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Бородіно Тарутинського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого різноробочим у ТОВ "Виноградна Лоза", раніше не судимого
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 на початку серпня 2019 року, більш точного часу та дати в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, діючи прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, через огороджену земельну ділянку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , проник на територію подвір`я, де в подальшому через не заперті на замикаючі пристрої вхідні двері, проник до приміщень літньої кухні вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав один мішок борошна першого сорту, вагою 50 кг, вартістю 466 грн. 50 коп. та полімерний мішок, розмірами 55*95 см, бувший у використанні, вартістю 3 грн. 17 коп.
Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 469 грн. 67 коп.
Крім цього, ОСОБА_4 на початку листопада 2019 року, більш точного часу та дати в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, діючи прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, переконавшись у відсутності сторонніх осіб та мешканців будинку, через не зачинену на замикаючі пристрої хвіртку, проник на територію подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 , де в подальшому через не заперті на вхідні двері, проник до приміщення коридору вказаного будинку, звідки з шафи повторно таємно викрав грошові кошти в сумі 5000 грн., які зберігалися серед білизни, чоловічу (толстовку) темно-сірого кольору, вартістю 551,00 грн., чоловічий джемпер, вартістю 399 грн.00 коп.
Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 5950 грн. 00 коп.
28 лютого 2020 року між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , за письмовою згодою потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_4 та захисник адвокат ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
Також, вказаною угодою між сторонами була досягнута домовленість про призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком.
В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочині; дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди; просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання, а також просив звільнити від оплати судових витрат.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 свою письмову згоду на укладення та затвердження зазначеної угоди підтвердили, заявили, що вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають, просили розглянути справу за їх відсутності, про що надали відповідні заяви.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги норм КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_4 в сукупності правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Згідно ст. 12 КК України даний злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абзацом 1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_8 за письмової згоди потерпілої ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Частиною 1 статті 119 КПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за клопотанням сторони кримінального провадження має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.
Тож, враховуючи майновий стан ОСОБА_4 , а саме те, що він працює однак є інвалідом 3-ої групи суд дійшов висновку про необхідність звільнення його від оплати процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта при проведенні судових товарознавчих експертиз у кримінальному провадженні.
Долю речових доказів необхідно вирішати відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371; ст.ст. 373-376; ст. 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 лютого 2020 року укладену між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 за письмовою згодою потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В силу положень ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 01 лютого 2021 року.
Звільнити ОСОБА_4 від оплати процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта при проведенні судових товарознавчих експертиз у кримінальному провадженні.
Речові докази, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , а саме нову чоловічу зимову куртку темно - сірого кольору та новий чоловічий светр світло - сірого кольору - вважати повернутими законному володільцю потерпілій ОСОБА_7 .
Речові докази, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , а саме білий мішок наповнений борошном 1 гатунку - вважати повернутим законному володільцю потерпілій ОСОБА_6 .
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирати.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Копію вироку обвинуваченому, захиснику та прокурору вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1