Провадження № 1-кп/947/764/20
УХВАЛА

14.09.2020 м.Одеса

Колегія суддів Київського районного суду м.Одеси у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду питання доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні №0002461 від 07.08.2019, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Запоріжжя Запорізької області, громадянин України, українець, з вищою освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2002 і 2014 р.н., раніше не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає в орендованому житлі за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.5 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки строк дії попередньої ухвали суду закінчується.
Прокурор вважала за необхідне продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки щодо нього є обґрунтоване обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає позбавлення волі на тривалий строк, а також наявні ризики, які з часом не зменшилися, продовжують існувати і дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню з метою уникнення покарання, оскільки він офіційно не працевлаштований, проживає в Одесі в орендованому житлі, ухилявся від слідства, був затриманий за ухвалою слідчого судді; незаконно впливати на виконавця у вчиненні злочину, який перебуває у розшуку тощо.

Представник потерпілого підтримала позицію прокурора.
Захисник заперечив проти продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що висунуте йому обвинувачення безпідставне, бездоказове, ризики, на які посилається прокурор, не доведені, свідки обвинувачення допитані, ОСОБА_5 є законослухняною особою, до кримінальної відповідальності притягається вперше, має родину, двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, багаторічний загальний трудовий стаж, на місці злочину не знаходився.

Обвинувачений звернувся до суду з клопотанням про зміну йому запобіжного заходу, посилаючись на те, що підстави тримати його під вартою після дослідження усіх доказів по справі, яким можна дати оцінку, немає.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дійшов висновку про те, що необхідно продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , виходячи з наступного.
Відповідно до ст.132 КПК України прокурором доведено та з обвинувального акту і доданих до нього матеріалів вбачається, що на обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушенням, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, органом досудового розслідування забрані певні докази.

Допустимість чи недопустимість доказів, а отже винуватість чи невинуватість особи, вирішується в наступній стадії процесу стадії ухвалення судового рішення, яким закінчується провадження в суді першої інстанції.

Наперед висловлюватися про належність і допустимість досліджених судом доказів до виходу суду у нарадчу кімнату для ухвалення остаточного рішення у справі суд немає права, крім випадків, встановлених ч.2 ст.89 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України суд вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини:

може здійснити дії на переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки він офіційно не працевлаштований, був затриманий на підставі ухвали слідчого судді, а предмет злочину грошові кошти в особливо великих розмірах досі не знайдені;

може спотворити докази, оскільки зі слідством не співпрацює та не виказує місцезнаходження предмету злочинного посягання грошей.

Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України».

Застава, відповідно до ст.183 КПК України не обирається, оскільки злочини, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , вчинений із застосуванням насильства.
Отже, законних підстав для зміни запобіжного заходу на даний час не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_5 на строк 60 діб, а саме до 13.11.2020, без права внесення застави. Ухвала втрачає дію о 12.00 год. 13.11.2020.
Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копію ухвали відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала окремому оскарженню відповідно до ст.392 КПК України не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_1