У Х В А Л А

10.02.2021 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , представника скаржника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Томаківка скаргу ОСОБА_4 на постанову інспектора сектору дізнання Томаківського відділення поліції Нікопольського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 17.12.2020 року про закриття кримінального провадження,-

В С Т А НО В И В:
ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову інспектора сектору дізнання Томаківського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 17.12.2020 року про закриття кримінального провадження.
Скаржник свою скаргу мотивує тим, що 04.11.2020 року до ЄРДР були внесені відомості за № 0000061 за частиною 1 статті 182 КК України, які зазначались у його заяві від 18.09.2020 (ЄО за № 2960 від 18.09.2020)

13.01.2021 року скаржник отримав лист від дізнавачки ОСОБА_6 № 49.4/54 від 04.01.2021 року, до якого додано постанову від 17.12.2020 про закриття кримінального провадження.

З даною постановою скаржник категорично не згоден, вважає її передчасною та такою що порушує вимоги КПК України.

В судовому засіданні скаржник та його представник підтримали вимоги скарги та просили її задовольнити посилаючись на те, що висновок дізнавача ОСОБА_6 який міститься в постанові про закриття кримінального провадження є необґрунтованим, так як нею не було вжито всіх заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти скарги ОСОБА_4 та вважає скарга заявника підлягає відмові в задоволенні, як належним чином не обґрунтована, невмотивована та безпідставна.

Суд, заслухавши учасників справи, оглянувши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.11.2020 року до ЄРДР були внесені відомості за № 0000061 за частиною 1 статті 182 КК України, які зазначались заяві ОСОБА_4 від 18.09.2020 (ЄО за № 2960 від 18.09.2020).

Матеріалами кримінального провадження за № 0000061 за частиною 1 статті 182 КК України, а саме пояснень ОСОБА_7 від 22.09.2020 року, відповідно до яких останній пояснив , що мешкає за адресою АДРЕСА_1 по сусідству проживає гр. ОСОБА_8 , яка встановила без згоди жильців багатоквартирного будинку камеру спостереження.

Відповідно до допиту свідка ОСОБА_8 від 23.11.2020 року, яка не заперечує, що встановила камери спостереження, котрі знімають двір багатоквартирного будинку.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 23.11.2020 року встановлено , що на території домоволодіння АДРЕСА_2 з лівої сторони перед секційним парканом сірого кольору розташована бетонна опора, на якій закріплена камера відеоспостереження яка направлена на правий бік подвір`я, що підтверджується зокрема таблицею зображень до протоколу місця події.

Протоколом огляду інформації з відеокамери спостереження від 17.12.2020 року встановлено, що інформація, яка фіксується на відеокамеру не відноситься до конфедераційної.

Стаття 182 КК України - порушення недоторканності приватного життя.

1. Незаконне збирання, зберігання, використання, знищення, поширення конфіденційної інформації про особу або незаконна зміна такої інформації, крім випадків, передбачених іншими статтями цього Кодексу.

Частиною 2 ст.11 Закону України «Про інформацію» встановлює, що - до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Згідно судової практики, зокрема рішення Верховного Суду України від 03.03.2020 у справі справа № 279/2012/17 (провадження № 61-42511св18) - питання пов`язані із зніманням фізичної особи на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку відносяться до цивільно-правових, і регулюються Цивільним кодексом України, зокрема статтями 275, 307 ЦК України, і відносяться до порушень правил добросусідства, або усунення перешкод у здійсненні права користування, володіння, розпорядження нерухомим майном шляхом демонтажу пристроїв. Оскільки, у частині першій статті 307 ЦК передбачено, що фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою.
Таким чином, дані питання встановлення камер відеоспосткркження співласником багатоквартирного будинку не є предметом кримінального права, а є предметом цивільного права та розглядається в порядку позовного провадження в разі порушення вимог ст. 307 ЦК України, що зокрема підтверджено постановою КЦС ВС від 3 березня 2020 року у справі № 279/2012/17.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість скарги ОСОБА_4 , оскільки відповідно із аналізу скарги та матеріалів кримінального провадження інспектор сектору дізнання Томаківського відділення поліції Нікопольського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 правомірно припинила слідчи дії та через відсутність об`єктивної сторони кримінального проступку винесла постанову від 17.12.2020 року про закриття кримінального провадження в зв`язку відсутністю його складу, передбаченого ч.1 ст. 182 КК України.,-

У Х В А Л И В :
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову інспектора сектору дізнання Томаківського відділення поліції Нікопольського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 17.12.2020 року про закриття кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її вручення.

Суддя: ОСОБА_1