Справа № 545/1471/20
Провадження № 1-в/545/285/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в режимі відео конференції заяву

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богдани Золотоніського району Черкаської області , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, до засудження не працював ,

Засудженого 29.11.2017 року вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ст. 115 ч.2 п. 12,69,72 КК України до 7 років позбавлення волі, зараховано термін попереднього ув`язнення з 19.09.2016 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 24.09.2018 року вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.11.2017 року залишено без змін, зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 24.09.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

Початок строку 19.09.2016 року, кінець строку 15.09.2021 року,

Про умовно-дострокове звільнення ,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув 3/4 строку покарання і довів своє виправлення.

Засуджений в судовому засіданні заяву підтримав та прохав її задовольнити.

Представник колонії проти задоволення заяви засудженого не заперечував.

Прокурор проти задоволення заяви засудженого заперечував, вважає, що засуджений за час відбування покарання не довів своє виправлення, не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.537 ч.2 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 107 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 2/3 строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так , ОСОБА_5 засуджений вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.11.2017 року до покарання у виді 7 років позбавлення волі за вчинення особливо тяжкого злочину - за ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України умисне вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Встановлено, що засудженим відбуто 2/3 строку покарання .

За весь час відбування покарання засуджений мав 5 заохочень та 8 стягнень.

Як вбачається із характеристик на засудженого ОСОБА_5 від 22.01.2019 року, від 16.05.2019 року останній характеризується посередньо ( а.о.с. 181,191 ).

Даний факт також підтверджується витягами із протоколів засідань комісії Божковської виправної колонії від 22.01.2019 р. № 1, від 16.05.2019 року № 9 згідно яких вбачається, що засуджений не став на шлях виправлення в зв`язку із чим йому було відмовлено у заміні умов тримання, заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, застосуванні умовно-дострокового звільнення. (а. о/с 184,193,197).

Лише згідно останньої характеристики на засудженого ОСОБА_5 , направленої до суду після подачі засудженим заяви про умовно-дострокове звільнення, а саме 20.08.2020 року, останній характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією із головних умов для умовно - дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у
суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Досліджені судом матеріали справи засудженого ОСОБА_5 свідчать про його нестабільну поведінку протягом усього періоду відбування покарання, однак в його поведінці сталися позитивні зміни, які вказують, що засуджений почав ставати на шлях виправлення.

Викладене вказує на те, що ОСОБА_5 в повній мірі не довів свого виправлення, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним.

Таким чином, суд враховуючи дані про особу засудженого , його поведінку за весь період відбування покарання, в томі числі і за останній час, який безпосередньо передує розгляду заяви, вважає, що встановлені обставини не дають підстави вважати , що сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_5 довів своє виправлення і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, а тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

На підставі ст. 107 КК України, керуючись ст. 537, ст.539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1