Ухвала
Іменем України
22 жовтня 2020 року

м. Київ
Справа № 391/336/20

Провадження № 51 5079 ска 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 21 вересня 2020 року,
установив:
Постановою судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 21 вересня 2020 рокуапеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 представника ОСОБА_4 залишено без задоволення, а постанову судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2020 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, без зміни.
ОСОБА_4 , не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями, звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказані судові рішення, закрити провадження у справі та зупинити виконання постанови судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2020 року.

Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Суд уважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Так, статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.
Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).
Таким чином, виходячи з основних засад судочинства, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується виключно у визначених законом випадках, що повністю відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ щодо можливості держави встановлювати певні обмеження права на перегляд судового рішення судами вищого рівня.
Правила, які конкретизують положення Конституції України щодо обмеження можливості касаційного оскарження рішень суду, також визначені у КУпАП. Так, відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду, при цьому постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. Отже, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачена можливість касаційного оскарження постанови апеляційного судуу справі про адміністративне правопорушення.
Також необхідно зазначити, що забезпечене Конституцією України право на судовий захист і забезпечене Європейською конвенцією з прав людини та основоположних свобод право на справедливий суд не порушуються такими викладеними у законах процесуальними механізмами допуску до касаційного перегляду.
Зважаючи на наведене, керуючись принципом верховенства права при здійсненні правосуддя, виходячи з основних засад судочинства, якими відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення виключно у визначених законом випадках, а також враховуючи те, що касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, суд уважає, що необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.
Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 430 КПК України питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, може вирішуватись лише у разі відкриття касаційного провадження. Отже, питання про зупинення виконання постанови судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2020 року, яке порушує ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі, за даних обставин вирішуватись не може.
Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП, Суд
ухвалив:
Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на постанову судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 21 вересня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3