Провадження №1-кс/712/6072/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
слідчого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту в кримінальному провадженні № 0002802, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий, в межах кримінального провадження №10002802 від 02.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у якому просить накласти арешт на майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , а саме: автомобіль «Bentley Continental GT», 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля НОМЕР_2 , ключі від автомобіля, та яке згідно довіреності від 12.08.2019 року може знаходитись у користуванні та розпорядженні ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ).
З клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 заборгував ОСОБА_7 за договором позики грошові кошти в розмірі 540 052, 53 грн. та з 19.09.2019 року по теперішній час не виконує рішення Соснівського районного суду м.Черкаси щодо сплати боргу. Приватним виконавцем ОСОБА_8 згідно виконавчого провадження №60963484 встановлено, що боржник має у власності автомобіль «Bentley Continental GT», 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 . Згідно постанови приватного виконавця від 20.01.2020 року даний автомобіль оголошений у розшук.
Постановою слідчого від 25.11.2020р. вказаний автомобіль визнаний речовим доказом в кримінальному провадженні № 0002802 від 02.07.2020.
Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, та просила його задоволити з підстав викладених у ньому. Зазначила, що арешт майна в даному випадку має на меті збереження речових доказів, оскільки за рахунок зазначеного майна може бути стягнута заборгованість на користь ОСОБА_7 .

З метою забезпечення арешту майна розгляд справи здюйснюється без виклику власника відповідно до ч.2 ст.172 КПК України.
Заслухавши слідчого всебічно дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням пор арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.
Судом встановлено, що в ЧВП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0002802 від 02.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.382 КК України.
В даний момент у вказаному кримінальному провадженні, жодній особі не вручено повідомлення про підозру. Слідчим та прокурором не доведена мета накладання арешту, а саме:
що автомобіль був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або був об`єктом кримінально протиправних дій, набутий кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Саме лише посилання слідчого на те, що автомобіль визнаний речовим доказом, суд не приймає до уваги. Крім того, приватний виконавець не обмежений накласти арешт на майно в рамках виконавчого провадження про стягнення боргу на підставі виконавчого документа.
Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчим не доведено необхідність застосування арешту на вказане майно, а тому суд прийшов до висновку, про відмову в задоволенні клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 - 172, 376, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту в кримінальному провадженні № 0002802 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 01 грудня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1