Провадження № 1-кп/734/151/20 Справа № 734/267/20
У х в а л а

03 листопада 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Козелець Чернігівської області, в режимі відеоконференції з Комунальним некомерційним підприємством «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 листопада 2019 року за № 0000720, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Козелець Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час перебуваючого у Комунальному некомерційному підприємстві «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради, раніше не судимого,
за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

за участі: прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_8 ,

за участі підозрюваного - ОСОБА_3 ,

встановив:
ОСОБА_3 19 листопада 2019 року близько 13 години 00 хвилин, знаходячись в кабінеті № 6 Козелецького районного відділу ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), що за адресою: вул. Ф. Сидорука, буд. 9, смт Козелець Козелецького району Чернігівської області, на ґрунті неприязних відносин наніс потерпілій ОСОБА_6 сім ударів ножем у різні ділянки тулубу. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді одної колото-різаної рани задньої поверхні грудної клітки справа, яка проникає в плевральну порожнину, одної колото-різаної рани правої бокової поверхні грудної клітки справа, три колото-різані рани передньої черевної стінки /живота/, дві колото-різані рани правого плеча. Тілесне ушкодження у вигляді однієї проникаючої колото-різаної рани задньої поверхні грудної клітки справа за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення відноситься до тяжкого ступеню тілесних ушкоджень, тілесні ушкодження у вигляді інших шести колото-різаних ран, як кожен окремо, так і в сукупності, в своєму клінічному перебігу відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я за ознакою тривалості розладу здоров`я. В комплексі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення відносяться до тяжкого ступеню тілесних ушкоджень. Протиправні дії ОСОБА_3 були припинені самою потерпілою та свідками, а підозрюваний залишив приміщення кабінету. В подальшому потерпілу було доставлено до Козелецької районної центральної лікарні, де їй була надано кваліфікована медична допомога.

Під час судового розгляду особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_3 вину визнав, проте відмовився від надання пояснень по суті.

Захисник в судовому засіданні просив перекваліфікувати обвинувачення ОСОБА_3 з ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України та застосувати стосовно ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з загальним наглядом, а не посиленим, як вказано в клопотанні.

Потерпіла ОСОБА_6 надала суду показання, що 19 листопада 2019 року близько 13 години 00 хвилин перебувала на своєму робочому місці в кабінеті № 6 Козелецького районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), що знаходиться за адресою вул. Ф. Сидорука, б. 9 смт. Козелець Козелецького району Чернігівської області. До кабінету зайшов ОСОБА_3 , з яким вона була знайома вже 5 років. Вона сиділа на стулі за своїм робочим місцем. ОСОБА_3 підбіг до неї та почав наносити удари гострим предметом, а коли вона почала підніматися, то побачила в його руках ніж, яким він наніс ще декілька ударів у руку та живіт. Начальник Козелецького районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ОСОБА_9 , яка була присутньою в кабінеті, викликала швидку допомогу та в подальшому ОСОБА_6 було надано медичну допомогу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду надала показання, що 19 листопада 2019 року близько 13 години 00 хвилин перебувала на своєму робочому місці в кабінеті № 6 Козелецького районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), що знаходиться за адресою вул. Ф. Сидорука, б. 9 смт. Козелець Козелецького району Чернігівської області. В певний момент до кабінету забіг ОСОБА_3 та накинувся на ОСОБА_6 . Початок нанесення ударів вона не бачила, так як їй закривав видимість відвідувач. Потім вона побачила, що ОСОБА_3 б`є ОСОБА_6 , у руці останнього був ніж, яким він наніс ще три удари в живіт та праву руку ОСОБА_6 . Далі ОСОБА_3 злякався та вибіг з кабінету. ОСОБА_9 викликала швидку допомогу та потерпілу було доставлено до лікарні.

Крім того, під час судового розгляду прокурором надані письмові докази, які безпосередньо досліджені судом та у повній мірі підтверджують обставини вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, а саме:

- протокол огляду місця події від 19 листопада 2019 року з фототаблицею та компакт диском з відеозаписом, відповідно до якого, в ході проведення огляду місця події, а саме - кабінету № 6 Козелецького районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), що знаходиться за адресою вул. Ф. Сидорука, буд. 9 смт. Козелець Козелецького району Чернігівської області, вилучено: змиви речовини бурого кольору з поверхні підлоги під № 2 в кабінеті № 6, змиви речовини бурого кольору з поверхні дерев`яного столу (бокова стінка столу), змиви речовини бурого кольору з поверхні тумби під № 3 в кабінеті № 6, сліди рук з поверхні головних вхідних дверей будівлі, змиви з поверхні дверної ручки дверей в кабінеті № 6;

- протоколом огляду місця події від 20 листопада 2019 року, під час якого були вилучені: два кросівки чорно-сірого кольору;

- протоколом огляду предметів від 19 листопада 2019 року з фототаблицею, відповідно до якого було проведено огляд одягу потерпілої ОСОБА_6 , а саме кофти та жилетки, в якій остання перебувала в момент отримання тілесних ушкоджень;

- протоколом огляду предметів від 19 листопада 2019 року з фототаблицею, відповідно до якого було проведено огляд одягу підозрюваного ОСОБА_3 , а саме: джинсові штани сірого кольору, куртку комбінованого сіро-білого кольору з плямами речовини бурого кольору, спортивну кофту темно-коричневого кольору з білими полосами на манжетах рукавів та комірці, які вилучені під час затримання ОСОБА_3 ;

- висновком експерта № 112 від 16 грудня 2019 року, відповідно до якого експерт в приміщенні Козелецької ЦРЛ провівши судово-медичну експертизу громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшов до наступних висновків: у громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце наступні тілесні ушкодження: 1-а колота-різана рана задньої поверхні грудної клітки справа яка проникає в плевральну порожнину; 1-а колото-різана рана правої бокової поверхні грудної клітки справа, 3-ри колото-різаних ран передньої черевної стінки (живота), 2-і колото-різаних ран правого плеча. Тілесні ушкодження у вигляді 7-ми колото-різаних ран спричинені дією гострого предмета по механізму ударів та могли бути заподіяні внаслідок нанесення 7-ми ударів гострим предметом типу ножа. Потерпіла ОСОБА_6 в момент заподіяння їй тілесних ушкоджень могла знаходиться вертикальному, або близькому до нього положенні при цьому звернута як задньою поверхнею грудної клітки /тобто, спиною/, так і передньої поверхнею тіла по відношенню до нападника. Давність заподіяння наявних тілесних ушкоджень може відповідати строку 19 листопада 2019 року. Визначити послідовність нанесення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_6 в даному випадку не можливо в зв`язку з відсутністю судово-медичних даних. Відповідно до п. 2.1, 2.1.1 «а», 2.1.2, 2.1.3 «й» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжких тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» тілесні ушкодження у вигляді 1-єї проникаючої колото-різаної рани задньої поверхні грудної клітки справа за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення відноситься до тяжкого ступеню тілесних ушкоджень. Відповідно до п. 2.3.1 «а», 2.3.2 «а», 2.3.3, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» тілесні ушкодження у вигляді інших 6-ти колото-різаних ран, як кожне окремо, так і в сукупності, в своєму клінічному перебігу відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я за ознакою тривалості розладу здоров`я. В комплексі тілесні ушкодження відповідно до п. 2.1, 2.1.1 «а», 2.1.2, 2.1.3 «й» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжких тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення відносяться до тяжкого ступеню тілесних ушкоджень;

- висновком експерта № 628 від 04 грудня 2019 року, відповідно до якого у слідах на куртці (об. № 2, 4) знайдено кров людини, при серологічному дослідженні якої за системою АВ0 виявлено лише антиген Н, який являється групоспецифічним для особи з групою крові 0 (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Таким чином, враховуючи групову характеристику крові громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , походження крові в слідах (об. № 2, 4) від неї не виключається. Даних за походження крові у вищевказаних слідах від громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримано;

- висновком експерта № 627 від 04 грудня 2019 року, відповідно до якого кров громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи В (ІІІ) з ізогемаглютинітом анти-А за ізосерологічною системою АВ0;

- висновком експерта № 626 від 04 грудня 2019 року, відповідно до якого кров громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відноситься до групи 0 (І) з ізогемаглютинітом анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0;

- протоколом слідчого експерименту від 18 грудня 2019 року за участю потерпілої ОСОБА_6 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20 листопада 2019 року за участю свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом про результати проведення негласної (слідчої) розшукової дії;

- речовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 679/12 від 14 січня 2020 року у ОСОБА_3 на час кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, мав місце хронічний маячний розлад (F22.8 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), який позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_3 під час теперішнього судово-психіатричного експертного дослідження виявлений хронічний маячний розлад, який позбавляє його здатності вірно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні показання, йому показане застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Зміст і форма кримінального провадження про застосування примусових заходів медичного характеру повинні відповідати закріпленим у ст. 7 КПК України загальним засадам, у тому числі презумпції невинуватості. Виходячи з наведеного, особа вважається такою, що не вчиняла суспільно небезпечного діяння, і не може бути піддана примусовим заходам, доки факт вчинення нею такого діяння не буде доведено в порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено відповідним судовим рішенням, що набрало законної сили.

За змістом положень статей 18, 19, 92, 93 КК України, ст. 503 КПК України підставою для застосування щодо особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, примусових заходів медичного характеру є наявність у такому діянні юридичних ознак складу злочину, передбаченого законом про кримінальну відповідальність, за винятком осудності як ознаки суб`єкта.

З урахуванням наведеного та положень ч. 1 ст. 505 КПК України у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру доказуванню підлягають, зокрема: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення суспільно небезпечного діяння; вчинення діяння цією особою; наявність у цієї особи розладу психічної діяльності в минулому, ступінь і характер розладу психічної діяльності чи психічної хвороби на час вчинення суспільно небезпечного діяння чи на час досудового розслідування; небезпечність особи внаслідок її психічного стану для себе самої та інших, а також можливість завдання іншої істотної шкоди такою особою.

Згідно з вимогами статей 18, 19 КК України осудність є обов`язковою ознакою суб`єкта злочину, що характеризується таким психічним станом особи, в якому вона під час вчинення злочину здатна усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Здатність особи під час вчинення злочину усвідомлювати свої дії (бездіяльність) означає правильне розуміння фактичних об`єктивних ознак злочину - об`єкта посягання, суті діяння, обстановки, часу й місця, способу його вчинення, його суспільно небезпечних наслідків тощо. Така здатність має бути пов`язана з можливістю контролювати, керувати своїми вчинками. Тут свідомість і воля взаємозалежні й лише в сукупності виступають передумовою визнання особи винною.

Натомість неосудною визнається така особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Поняття неосудності включає в себе співвідношення медичного (біологічного) та юридичного (психологічного) критеріїв. Медичний критерій полягає в наявності у особи психічного захворювання, що істотно впливає на свідомість і волю людини (хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки), юридичний - у нездатності особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. При цьому юридичний критерій виражається двома ознаками: 1) інтелектуальною - особа не може усвідомлювати фактичну сторону своїх дій (бездіяльності) та/або не здатна усвідомлювати їх суспільно небезпечний характер; 2) вольовою - особа не може керувати своїми діями (бездіяльністю) внаслідок руйнування психічною хворобою її вольової сфери.

Особу може бути визнано неосудною тільки тоді, коли встановлено одну з ознак критерію юридичного на підставі хоча б однієї з ознак критерію медичного.

Згідно з дослідженим судом висновком судово-психіатричної експертизи № 679/12 від 14 січня 2020 року у ОСОБА_3 на час кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, мав місце хронічний маячний розлад (F22.8 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), який позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_3 під час теперішнього судово-психіатричного експертного дослідження виявлений хронічний маячний розлад, який позбавляє його здатності вірно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні показання, йому показане застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Тобто, у ОСОБА_3 встановлено наявність як медичного критерію (хронічне психічне захворювання), так і інтелектуальної та вольової ознак юридичного критерію (нездатність розуміти свої дії та керувати ними).

З огляду на ці обставини суд дійшов висновку про вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння у стані неосудності та як наслідок - про необхідність застосування щодо останнього примусових заходів медичного характеру.

Разом із тим, за умови перебування ОСОБА_3 у стані неосудності, юридична оцінка вчиненого ним суспільно небезпечного діяння за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, як про те вказано в клопотанні, є помилковою.

Так, убивство - це винне (умисне або необережне), протиправне заподіяння смерті іншій людині. Суб`єктивна сторона умисного вбивства (ст. 115 КК України) характеризується виною у формі умислу (прямого чи непрямого).

Згідно з приписами ст. 15 КК України замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом, коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання.

Усвідомлення суб`єктом суспільно небезпечного характеру свого діяння означає, що він усвідомлює всі фактичні обставини вчиненого діяння, які відповідають ознакам складу інкримінованого злочину, та одночасно розуміє, що вчинене ним діяння є соціально осуджуваним, шкідливим для суспільства.

Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.

Мотивом вчинення злочину є внутрішнє спонукання, рушійна сила кримінально караного вчинку людини, що визначає його зміст і допомагає більш глибоко розкрити психічне ставлення особи до вчиненого. Мотив дозволяє визначити, чому особа вчиняє злочин. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.

Мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини, а умисна форма вини при цьому передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак злочину, обов`язковою передумовою чого є осудність.

Отже, з урахуванням того, що стан неосудності пов`язаний із відсутністю у особи інтелектуальної та вольової ознак, із ним несумісні наявність у свідомості особи чітко сформованих мети й мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину, тому встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. Юридичну оцінку суспільно небезпечного діяння в такому випадку слід надавати виходячи з фактичних обставин скоєного та наслідків, що настали.

Як встановлено у ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, об`єктивно встановивши фактичні обставини події суспільно - небезпечного діяння, суд дійшов висновку про вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, що містять ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження. Відповідно, саме за вказаною статтею суд кваліфікує дії ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне виключити з фабули обставин вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння, яка зазначена у клопотанні, посилання на форму вини ОСОБА_3 та мету, яку останній бажав досягти, вчиняючи суспільно небезпечне діяння.

За правилами ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом та госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Водночас, як встановлено в даній судовій справі, ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя іншої особи. Суд звертає увагу на те, що метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, але й запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КК). Для досягнення цієї мети суд має визначити конкретний вид примусового заходу, враховуючи всі передбачені ст. 94 КК України критерії в їх сукупності. Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке посягає на життя іншої особи, у стані неосудності, при цьому, за своїм психічним станом потребує примусового лікування, суд вважає за необхідне застосувати щодо нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, яким є Дніпровська філія «Спеціальний заклад з надання психічної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України». Тим самим суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом, як на тому наголошував захисник.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вступу ухвали суду в законну силу слід залишити попередній - у вигляді поміщення його до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати на проведення експертиз відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 19, 92, 93, 94, 121 КК України, ст.ст. 512, 513, 516 КПК України,

ухвалив:
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної Установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» (м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 84, 49006).

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вступу ухвали суду в законну силу залишити попередній - у вигляді поміщення його до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Речові докази:

жіночу жилетку тигрового окрасу з ворсом, жіночу кофту чорного кольору, жіночу плетену жилетку сірого кольору, яка зберігається в кімнаті речових доказів Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області - повернути ОСОБА_6 після набрання ухвалою законної сили;

джинсові штани сірого кольору, куртку комбінованого сіро-білого кольору, спортивну кофту темно-коричневого кольору з білими полосами на манжетах рукавів та комірці, пару кросівок чорно-сірого кольору, які зберігаються в кімнаті речових доказів Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області, - повернути ОСОБА_3 після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Суддя ОСОБА_1