21.09.20№ 336/709/19
Пр. № 1-в /336/4/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника Шевченківського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі подання Шевченківського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_5 і направлення особи для відбування призначеного покарання,

В С Т А Н О В И В:

Шевченківський районний відділ філії державної установи «Центр пробації» звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_5 і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

В поданні зазначив, що вказана особа перебуває на обліку в органі пробації з 3 липня 2018 року у зв`язку з його засудженням вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 11.05.2018 року, яким він звільнений від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням тривалістю в один рік.

В цей же день інспекцією направлені повідомлення до Запорізького районного суду Запорізької області про прийняття вироку до виконання, до сектору дільничних інспекторів Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про необхідність проведення з засудженим індивідуально-профілактичної роботи за місцем проживання, вимога та сповіщення про засуджену особу до УІТ УМВС, виклик на адресу засудженого, вказану у вироку, з пропозицією з`явитися до органу пробації.

Засуджений з`явився до відділу пробації 12 липня 2018 року, ознайомившись з умовами і порядком звільнення від відбування покарання з випробуванням, обов`язками, покладеними на нього судом, правовими наслідками ухилення від виконання цих обов`язків, вчинення нових злочинів, адміністративних правопорушень.

В цей же день посадовою особою відділу пробації винесено постанову, з якою засуджений ознайомлений під підпис, про призначення днями явки засудженого до інспекції першого і третього понеділків кожного місяця.

16 жовтня 2018 року ОСОБА_5 не з`явився для реєстрації до органу пробації, не повідомивши про причину неявки, що зумовило його виклик до органу пробації 17 жовтня 2018 року для дачі пояснень.

Так як доказів поважності причини неявки для реєстрації засуджений не надав, до нього було застосовано застереження у вигляді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Окрім зазначеного порушення умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, ОСОБА_5 неодноразово було піддано адміністративним стягненням за вчинення адміністративних правопорушень, що передбачені статтями 124, 1224, 126, 130 КУпАП.

Зокрема, 24 травня 2018 року засудженого притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 510 грн.; 13 червня 2018 року - до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за ст. 1224 КУпАП; 18 червня 2018 року - до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 грн. за ст. 124 КУпАП; 25 липня 2018 року - до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік за ч. 1 ст. 130 КУпАП; 10 серпня 2018 року - до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 20400 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами на три роки за ч. 2 ст. 130 КУпАП; 27 вересня 2018 року - до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 40800 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на десять років за ч. 3 ст. 130 КУпАП; 5 листопада 2018 року - до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 40800 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами на десять років за ч. 3 ст. 130 КУпАП; 27 листопада 2018 року - до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 40800 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами на десять років за ч. 3 ст. 130 КУпАП; 12 листопада 2018 року - до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

Зазначені обставини, які свідчать про небажання засудженого ставати на шлях виправлення, нехтування ним обов`язків з`являтися для реєстрації, не вчиняти адміністративних правопорушень зумовили звернення відділу пробації до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_5 та направлення його для відбування призначеного вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 11.05.2018 року покарання.

В судовому засіданні представник відділу пробації просить про задоволення клопотання. Зауважила на тому, що поведінка засудженого після звернення до суду з цим поданням свідчить про стійке та вперте небажання ставати на шлях виправлення, оскільки за інформацією підрозділів Національної поліції лише за 2020 рік щодо нього складено 22 протоколи про навмисні порушення правил безпеки руху, переважно за керування транспортними засобами в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Прокурор підтримав вимоги клопотання.

ОСОБА_5 та його захисник проти задоволення клопотання заперечують, пояснивши, що невиконання вироку суду в частині зобов`язань, покладених на нього в силу ст. 76 КК України, сталося тому, що він не усвідомив повною мірою ступінь покладеної на нього відповідальності та настання наслідків ігнорування цих обов`язків.

Вчинені ОСОБА_5 правопорушення на посягають на громадський порядок, а є наслідком порушення правил безпеки дорожнього руху, вони не в усіх випадках вчинення характеризуються навмисною формою вини.

ОСОБА_5 є хворим на онкологічне захворювання, у зв`язку з чим переніс складну хірургічну операцію, в теперішній час перебуває на обліку в онкологічному диспансері. Стан глибокої депресії та відчаю перед обличчям тяжкої хвороби, що може передчасно забрати його життя, був мотивом для вчинення зазначених нерозсудливих проступків.

Окрім наведених міркувань, підставою для відмови в задоволенні клопотання, на думку представника, є недотримання співробітниками органу пробації процедури звернення до суду з означеним поданням, що виразилося у непроведенні профілактичної бесіди з засудженим напередодні подання цього клопотання.

Захисник також зауважує на тому, що, оскільки розгляд клопотання відбувається за межами іспитового строку, протягом якого звільнення від відбування покарання не скасовано і особа не вчинила нового злочину, в силу ст. 89 КК України вона вважається такою, що не має судимості, тому скасування звільнення від відбування покарання за вказаних обставин не ґрунтується на законі.

У зв`язку з викладеним сторона захисту просить про відмову в задоволенні клопотання.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд знаходить клопотання таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 11.05.2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 15 і ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням тривалістю в один рік за умови, що обвинувачений протягом зазначеного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки повідомляти уповноваженому органу пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися до уповноваженого органу пробації для реєстрації (а. с. 3-4 матеріалів особової справи).

Як випливає з матеріалів подання, Шевченківський районний відділу філії державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області 12 липня 2018 року роз`яснив йому обов`язки, покладені на нього вироком, під підпис ознайомив з режимом відвідувань інспекції (а. с. 11-13матеріалів особової справи). За змістом листка реєстрації засуджений не з`явився в інспекцію 16 жовтня та 3 грудня 2018 року (а. с. 14 матеріалів особової справи).

24 травня 2018 року засудженого притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 510 грн. (1); 13 червня 2018 року - до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за ст. 1224 КУпАП (2); 18 червня 2018 року - до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 грн. за ст. 124 КУпАП (3); 25 липня 2018 року - до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік за ч. 1 ст. 130 КУпАП (4); 10 серпня 2018 року - до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 20400 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами на три роки за ч. 2 ст. 130 КУпАП (5); 27 вересня 2018 року - до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 40800 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на десять років за ч. 3 ст. 130 КУпАП (6); 5 листопада 2018 року - до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 40800 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами на десять років за ч. 3 ст. 130 КУпАП (7); 27 листопада 2018 року - до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 40800 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами на десять років за ч. 3 ст. 130 КУпАП (8); 12 листопада 2018 року - до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 510 грн. (9).

Відповідно до ст. 166 КВК України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Якщо засуджений систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Як зазначено судом, в період після ухвалення вироку і до звернення органу пробації з цим поданням засудженого дев`ять разів піддано адміністративному стягненню на підставі постанов, які не скасовані.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені, за змістом ч. 4 ст. 166 КВК України.

Передбачений статтею 166 КВК України захід забезпечення належної поведінки особи, звільненої від відбування покарання, у вигляді попередження про можливість звернення до суду з поданням про направлення особи до місць позбавлення волі двічі застосовувався до ОСОБА_5 : 17 жовтня 2018 року та 18 листопада 2918 року (а. с. 33, 45).

Вжиттю вказаних заходів передувало отримання письмових пояснень від правопорушника (а. с . 32, 33-34).

У разі вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда (ч. 5 ст. 166 КВК України).

Вирішуючи доводи захисту про порушення вимог кримінально-виконавчого законодавства про непроведення індивідуальної профілактичної бесіди з обвинуваченим, суд знаходить їх неспроможними, оскільки ці доводи спростовуються представником органу пробації, а також письмовими поясненнями засудженого, які і є елементом профілактичної бесіди, при тому, що законом не встановлено певної процедури здійснення цієї роботи, а також сталої форми, в яку треба втілювати її наслідки.

Виходячи з встановлених судом обставин з урахуванням наведених положень законодавства, засуджений, достеменно обізнаний про обов`язок утримуватися від вчинення правопорушень, допустив дев`ять протиправних посягань, більшість з яких є грубими порушеннями правил безпеки дорожнього руху і характеризується лише навмисною формою вини.

В силу ст. 75 КК України суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно із ст. 78 КК якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

З наведених норм закону випливає, що звільнення від відбування покарання з випробуванням обумовлене необхідністю виконання покладених на особу обов`язків, а їхнє порушення тягне за собою наслідки у вигляді скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення особи для відбуття призначеного судом покарання.

У зв`язку з викладеним суд доходить висновку, що за викладених обставин вимога уповноваженого органу пробації ґрунтується на законі і підлягає повному задоволенню.

Дійшовши означеного висновку, суд відкидає доводи захисту про те, що вчинені ОСОБА_5 правопорушення не посягають на громадський порядок, оскільки безпека дорожнього руху, проти якої засудженим вчинено низку грубих протиправних посягань, охоплюється сферою регулювання законодавства про адміністративні правопорушення, обов`язок утримання від вчинення яких покладений на нього при звільненні від відбування покарання з випробуванням.

Не враховує суд і твердження сторони захисту про неприпустимість скасування звільнення від відбування покарання за межами іспитового строку, оскільки звернення органу пробації з цим поданням відбулося під час строку випробування, а неможливість розглянути його протягом вказаного строку зумовлена випадками неявки учасників судового розгляду (переважно обвинуваченим, у відсутність якого є неможливим розв`язання вказаного питання) в судові засідання.

Керуючись ст. ст. 75, 78, 89 КК України, ст. 166 КВК України, ст. ст. 537-539, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Подання Шевченківського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» задовольнити.

Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановленого вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 11.05.2018 року щодо ОСОБА_5 .

Направити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання, призначеного вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 11.05.2018 року.

Початок відбуття строку покарання обчислювати з моменту затримання засудженого на виконання цієї ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1