КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/964/2020 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 07.11.2014 вироком Подільського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 3 роки,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:
12.07.2011 року вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської обл. за ч.1 ст.186, ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців 10 днів арешту;
17.02.2012 року вироком Малиновського районного суду м.Одеси за ч.1 ст.186 КК України до 6 місяців арешту; 12.07.2012 вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської обл. за ч.2 ст.186 КК України до 3 років позбавлення волі, 11.06.2014, ухвалою Білозерського районного суду Харківської обл. звільнений від подальшого відбування покарання на підставі ст.2 ЗУ «Про амністію у 2014 році»; 07.11.2014 року вироком Подільського районного суду м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком, та покарання, призначеного вироком Подільського районного суду м. Києва від 07.11.2014 року, остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки та покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції;
ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеного вироком Подільського районного суду м. Києва від 07.11.2014 року, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено обраховувати з 23 серпня 2014 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_7 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 23 серпня 2014 року до набрання вироком законної сили з розрахунку: один день перебування під вартою за 2 дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без зміни.

Згідно вироку суду ОСОБА_9 04 серпня 2014 року близько 09:00, будучи пасажиром автомобіля марки «Део Ланос», яким керував ОСОБА_6 , їхав по вул.Щербакова в м. Києві, та помітивши раніше невідому йому ОСОБА_10 , в якої на шиї був знаходився золотий ланцюжок, реалізуючи свій умисел на відкрите викрадення чужого майна, попросив ОСОБА_6 чекати його у дворі будинку АДРЕСА_5 , вийшов із салону автомобіля, підійшов до ОСОБА_10 та зірвав із шиї останньої золотий ланцюжок із золотим хрестиком загальною вартістю 7 000 грн., після чого повернувся до автомобіля, де знаходився ОСОБА_6 та з місця вчинення злочинку зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 18 серпня 2014 року близько 16:10 за попередньою змовою між собою, пересуваючись по вул. Дегтярівській в м. Києві в автомобілі «Део Ланос» під керуванням, помітивши раніше невідому їм ОСОБА_11 , в якої на шиї був золотий ланцюжок, реалізуючи спільний умисел на відкрите викрадення чужого майна, заїхали у двір будинку АДРЕСА_6 , де ОСОБА_9 вийшов із салону автомобіля, підійшов до потерпілої та зірвав з її шиї золотий ланцюжок із золотою підвіскою загальною вартістю 13 915 грн, після чого повернувся з викраденим майном до автомобіля та удвох з ОСОБА_12 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинувачених, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України вирок Подільського районного суду м. Києва від 07.11.2014 року виконувати самостійно, ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Подільського районного суду м. Києва від 07.11.2014 року, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, в іншій частині вирок суду залишити без зміни.

До початку апеляційного розгляду на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_13 про відмову від апеляційної скарги прокурора на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року щодо ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 403 КПК України, якщо вирок суду першої інстанції не був оскаржений іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Враховуючи, що вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року оскаржений тільки прокурором, який відмовився від поданої апеляційної скарги до закінчення апеляційного розгляду, заперечення від інших осіб проти закриття провадження у зв`язку з відмовою прокурора від апеляційної скарги відсутні, колегія суддів вважає, що клопотання про відмову від апеляційної скарги підлягає задоволенню, а апеляційне провадження - закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 403 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_13 задовольнити.
Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора м.Києва ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року у зв`язку з відмовою прокурора від апеляційної скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4