У Х В А Л А
Іменем України

24 листопада 2020 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
особи, якою подано скаргу ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Деснянського управління поліції ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 від 27.07.2019 року про закриття кримінального провадження № 0006573 за ч. 1 ст. 129 КК України. Особа, якою подано скаргу, просить її скасувати з підстав того, що вона винесена передчасно без проведення всебічного, неупередженого і повного дослідження всіх обставин справи в даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні особа, якою подано скаргу ОСОБА_3 просив суд про задоволення поданої ним скарги в повному обсязі, з підстав викладеній в ній, а також задоволення клопотання, поданого ним до канцелярії суду 19.11.2020 року.

Слідчий СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Прокурор Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо даної скарги, з підстав того, що постанова слідчого від 27.07.2019 року винесена відповідно до вимог КПК України, обґрунтована, а тому скасуванню не підлягає.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 27.07.2018 року до ЄРДР було внесено відомості за № 0006573 про вчинення відносно ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.
З наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження не вбачається, що слідчим в ході досудового розслідування було проведено будь які слідчі дії.
Натомість, 27.07.2019 року слідчим СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0006573 від 27.07.2018 року за ч. 1 ст. 129 КК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, а також того, що жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Відповідно до ст. 284 КПК України однією з підстав закриття кримінального провадження є встановлення відсутності в діянні особи складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Тобто постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону при закритті провадження дотримані не були.
В постанові слідчого про закриття кримінального провадження не обґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій він прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
Разом з тим, з поданої ОСОБА_3 скарги вбачається, що останній також просить визнати службову бездіяльність слідчого та процесуального керівника в даному кримінальному провадженні, однак в даній частині скарга задоволенню не підлягає, оскільки вирішення цього питання не відноситься до компетенції слідчого судді, відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала про: скасування рішення, скасування повідомлення про підозру, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_3 від 19.11.2020 року, що міститься в матеріалах справи, щодо винесення слідчим суддею окремої ухвали відносно прокурора Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 та слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 та направлення останньої до Державного бюро розслідувань для внесення інформації до ЄРДР.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 369-372 КПК України,
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділу Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 27.07.2019 року про закриття кримінального провадження № 0006573 задовольнити частково.
Постанову слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 27.07.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0006573від 27.07.2018 року - скасувати.
В іншій частині скарги відмовити.
Копію даної ухвали вручити особі, якою подано скаргу для відома. Копію даної ухвали направити до СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві для відома та виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1