"02" лютого 2021 р. Справа № 363/3212/13-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2021 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 10000186 відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.28, ч.1, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.28, ч.1, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2019 року до провадження Вишгородського районного суду Київської області з Київського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №10000186 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.28, ч.1, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.28, ч.1, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, зазначив, що справа підсудна Вишгородському районному суду Київської області, підстав для її зупинення чи закриття немає, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України.

Захисник ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання заперечувала щодо призначення обвинувального акту до розгляду, заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам статті 291 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підтримали клопотання захисника ОСОБА_4 щодо повернення обвинувального акту прокурору.

Прокурор заперечував щодо клопотання захисника ОСОБА_4 , зазначив, що даний обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України та підстави для його повернення прокурору відсутні.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно статті 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Такий принципи закріплений також у статті 10 КПК України щодо принципу рівності перед законом і судом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-УІ, суди України при розгляді справ застосовують конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так у ч. 3 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року встановлено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права; а). бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; б). мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту; с). захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя та інше.

Право людини на законність прийнятих рішень також закріплено у національному законодавстві. Зокрема у ст.9 КПК України згідно якої прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, зокрема надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Пунктом 5 частини 2 статті 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

До того ж, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт серед іншого повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Судом встановлено, що матеріали кримінального провадження, містять обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (відомості про якого виділені в окреме провадження відповідно до ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 02.02.2021 року та оголошено у розшук), який не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону.

Зі змісту вказаного обвинувального акту вбачається, що у ньому вказані обставини лише ті, які були встановлені в ході досудового розслідування, жодних даних про те, що зазначеним особам висунуто обвинувачення у вчиненні ними інкримінованих їм кримінальних правопорушень, немає.

Крім того, судом встановлено, що даний обвинувальний акт не містить посилання на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, оскільки зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підозрюються у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень з викладенням фактичних обставин справи, які були встановлені в ході досудового розслідування, однак, жодних даних про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 сформульовано та висунуто обвинувачення у вчиненні ними кримінальних правопорушень немає.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень сформульовано та висунуто не було, суд позбавлений можливості призначати судовий розгляд даного кримінального провадження.

Аналогічна позиція також висвітлена в ухвалі Апеляційного суду Київської області у складі Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області від 15.01.2018 року, якою вирок Вишгородського районного суду Київської області від 05.06.2014 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було скасовано та призначено новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції.

Крім цього, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 28 ч. 1, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України.

При цьому, з обвинувального акту вбачається, що дії, в яких підозрюються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мали місце в період з березня 2009 року по серпень 2010 року, а обвинувальний акт щодо них складений слідчим і затверджений прокурором 15.08.2013 року. За цей час, зміст диспозицій та санкцій частин ст. ст. 364, 364-1, 358, 366 КК України змінювався, а ст. 364-1 КК України було доповнено Законом №3207-VI від 07.04.2011 року.

Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 3, ст. 20, ст. 277, ст. 291 КПК України обвинувачення у вчиненні злочину вважається сформульованим, якщо у ньому викладене твердження про вчинення особою діяння, передбаченого Особливою частиною КК України із викладенням у ньому ознак цього діяння, зазначених у диспозиції відповідної статті Особливої частини КК України і посиланням на обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному процесі.

Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні обов`язковому доказуванню підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Формулювання обвинувачення і правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення з посиланням на редакцію статті, за якою сформульовано обвинувачення.

Судом встановлено, що в порушення вище вказаних норм закону, обвинувальний акт не містить редакції ст. ст. 364-1, 358, 366 КК України, в якій обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що розгляд кримінального провадження за відсутності належним чином сформульованого обвинувачення та не викладених у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинувачених, в тому числі і право їх на захист.

Відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне повернути прокурору обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000186 відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.28 ч.1, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.28 ч.1, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, оскільки він не відповідає вимогам, викладеним у ст. 291 КПК України.

Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 10000186 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.28, ч.1, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.28, ч.1, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, повернути до Прокуратури Київської області.
Повний текст ухвали проголошено 05.02.2021р. о. 14.00 годині.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя Вишгородського
районного суду Київської області ОСОБА_1