Справа №635/3251/20
Провадження №1-кп/635/970/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області в складі суду:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)»кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000734 від 08.05.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петренки Диканського району Полтавської області, громадянина України, з середньою неповною освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1) 15.12.1995 вироком Диканського районного суду Полтавської області за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції закону 1961 року) до 3 років позбавлення волі;

2) 10.11.1998 вироком Диканського районного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 215-3 КК України (в редакції закону 1961 року) до 1 року виправних робіт з утриманням 20% заробітку, 18.10.1999 на підставі ст.. 30 КК України (в редакції закону 1961 року) направлений в місця позбавлення волі строком на 3 місяці 12 днів;

3) 10.04.2000 вироком Київського районного суду м. Полтава за ч. 3 ст. 140, 44 КК України (в редакції 1961 року) до 1 року позбавлення волі;

4) 26.03.2002 вироком Жовтневого районного суду м.Полтава за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі;

5) 06.12.2004 вироком Ленінського районного суду м. Полтава за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ст. 69, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі;

6) 09.06.2005 вироком Київського районного суду м. Полтава за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ст. 290, ч. 2 ст. 185, ст. 69, ч.1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі;

7) 12.07.2005 вироком Жовтневого районного суду м. Полтава за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі;

8) 30.03.2006 вироком Ленінського районного суду м. Полтава за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі;

9) 12.02.2013 вироком Жовтневого районного суду м. Полтава за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

10) 18.03.2013 вироком Жовтневого районного суду м. Полтава за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

11) 24.04.2018 вироком Диканського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , засуджений 24 квітня 2018 року вироком Диканського районного суду Полтавської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, 24 квітня 2018 року прибув для відбування покарання до Державної установи «Полтавська установа виконання покарань» (№23)», 19.06.2018 ОСОБА_3 переміщений до Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)», 06.03.2019 ОСОБА_3 переміщений до Державної установи «Вільнянська виправна колонія» (№20)», 23.07.2019 ОСОБА_3 переміщений до Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)», 27.08.2019 ОСОБА_3 переміщений до Державної установи «Дар`ївська виправна колонія» (№10)», 22.10.2019 ОСОБА_3 переміщений до Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)», 10.12.2019 ОСОБА_3 переміщений до Державної установи «Вільнянська виправна колонія» (№20)», 28.01.2020 ОСОБА_3 переміщений до Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)», де і відбуває покарання по цей час.

Засуджений ОСОБА_3 в період відбування покарання у Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» неодноразово раніше був ознайомлений з нормами режиму відбування покарання, правилами поведінки засуджених, правилами внутрішнього розпорядку колонії, нормами дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, зокрема, нормами кримінальної відповідальності за вчинення засудженими кримінальних правопорушень, передбачених ст. 391 КК України.
За час перебування у Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» засуджений ОСОБА_3 неодноразово допускав порушення режиму утримання. Незважаючи на проведену представниками адміністрації установи профілактичну та виховну роботу, засуджений ОСОБА_3 на шлях виправлення та перевиховання не став, систематично та злісно порушував встановлений режим відбування покарання, за що неодноразово піддавався стягненням у дисциплінарному порядку за різні види порушень. За допущені засудженим ОСОБА_3 порушення режиму утримання у Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» на нього було накладено 26 дисциплінарних стягнень, з яких п`ять разів у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору (ДІЗО) та один раз у вигляді переведення до приміщення камерного типу (ПКТ)
Заходи заохочення до засудженого ОСОБА_3 за сумлінну поведінку та ставлення до праці, навчання, активну участь у роботі самодіяльної організації за весь час його знаходження у Темнівській ВК №100 не застосовувалися.

Так, 05.05.2020 о 15 годині після відбуття ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді поміщення до ДІЗО строком на 10 діб, в приміщенні чергової частини колонії представник адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100») начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_6 , згідно виконуваних їм своїх функціональних обов`язків, діючи виключно у рамках своєї посадової інструкції, в присутності чергового помічника начальника колонії майора внутрішньої служби ОСОБА_7 , заступника чергового помічника установи старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_8 , молодшого інспектора ВНіБ сержанта внутрішньої служби ОСОБА_9 , а також засудженого ОСОБА_10 , запропонував засудженому ОСОБА_3 прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділу соціально-психологічної служби № 11 чи будь-яке інше відділення соціально-психологічної служби.
При цьому, засуджений ОСОБА_3 був вдягнений та взутий за сезоном, скарг на стан здоров`я не висловлював, фактично міг і був зобов`язаний виконати законну вимогу представника адміністрації виправної установи, але діючи умисно, демонстративно і відкрито, в зухвалій та категоричній формі відмовився від виконання законної вимоги представника адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» начальника відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_6 , щодо слідування до свого місця перебування до відділу соціально-психологічної служби № 11, чи будь-яке інше відділення соціально-психологічної служби, пояснивши причину протиправної поведінки своїми особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, небажанням знаходитись в загальній масі засуджених, а також тим, що встановлені в установі розпорядок дня та правила відбування покарання вважає для себе неприйнятними.
Після цього, начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_6 засудженому ОСОБА_3 додатково були роз`яснені положення ст.ст. 107, 118, 132, 133 Кримінально виконавчого кодексу України та роз`яснено, що оскільки останній раніше був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді переведення до приміщення камерного типу, то в разі продовження з його боку відмови від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.

Однак, засуджений ОСОБА_3 , проігнорувавши зроблені йому роз`яснення і знову відмовився від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, після чого йому був наданий час для обмірковування своєї поведінки.
Далі, 06.05.2020 о 11 годині в приміщенні чергової частини колонії представник адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_6 , згідно виконуваних їм своїх функціональних обов`язків, діючи виключно у рамках своєї посадової інструкції, в присутності чергового помічника начальника колонії капітана внутрішньої служби ОСОБА_11 , заступника чергового помічника установи старшого сержанта внутрішньої служби ОСОБА_12 , молодшого інспектора ВНіБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_13 , а також засудженого ОСОБА_10 , вдруге запропонував засудженому ОСОБА_3 , прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділу соціально-психологічної служби № 11 чи будь-яке інше відділення соціально- психологічної служби.
При цьому, засуджений ОСОБА_3 був вдягнений та взутий за сезоном, скарг на стан здоров`я не висловлював, фактично міг і був зобов`язаний виконати законну вимогу представника адміністрації виправної установи, але діючи умисне, демонстративно і відкрито, в зухвалій та категоричній формі вдруге відмовився від виконання законної вимоги представника адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» начальника відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_6 , щодо слідування до свого місця перебування до відділу соціально-психологічної служби № 11 чи будь-яке інше відділення соціально-психологічної служби, пояснивши причину протиправної поведінки своїми особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, небажанням знаходитись в загальній масі засуджених, а також тим, що встановлені в установі розпорядок дня та правила відбування покарання вважає для себе неприйнятними.
Після цього, начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_6 засудженому ОСОБА_3 додатково були роз`яснені положення ст.ст. 107, 118, 132, 133 Кримінально виконавчого кодексу України та роз`яснено, що оскільки останній раніше був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді переведення до приміщення камерного типу, то в разі продовження з його боку відмови від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.

Однак, засуджений ОСОБА_3 , проігнорувавши зроблені йому роз`яснення, знову відмовився від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, після чого йому був наданий час для обмірковування своєї поведінки.
Далі, 07.05.2020 о 10 годині 15 хвилин в приміщенні чергової частини колонії представник адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_6 , згідно виконуваних їм своїх функціональних обов`язків, діючи виключно у рамках своєї посадової інструкції, в присутності чергового помічника начальника колонії майора внутрішньої служби ОСОБА_14 , заступника чергового помічника установи старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_15 , молодшого інспектора ВНіБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_16 , а також засудженого ОСОБА_10 , втретє запропонував засудженому ОСОБА_3 , прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділу соціально-психологічної служби № 11 чи будь-яке інше відділення соціально-психологічної служби.
При цьому, засуджений ОСОБА_3 , був вдягнений та взутий за сезоном, скарг на стан здоров`я не висловлював, фактично міг і був зобов`язаний виконати законну вимогу представника адміністрації виправної установи, але діючи умисне, демонстративно і відкрито, в зухвалій та категоричній формі вже втретє відмовився від виконання законної вимоги представника адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» начальника відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_6 , щодо слідування до свого місця перебування до відділу соціально-психологічної служби № 11 чи будь-яке інше відділення соціально-психологічної служби, пояснивши причину протиправної поведінки своїми особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, небажанням знаходитись в загальній масі засуджених, а також тим, що встановлені в установі розпорядок дня та правила відбування покарання вважає для себе неприйнятними.
Після цього, начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_6 , засудженому ОСОБА_3 ,додатково були роз`яснені положення ст.. 107, 118, 132, 133 Кримінально виконавчого кодексу України та доведено до відома, що оскільки останній раніше був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді переведення до приміщення камерного типу, то в разі продовження з його боку відмови від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України і про його дії негайно буде поінформовано правоохоронні органи, посадовими особами якого буде вирішене питання про внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань і саме, щодо притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.
Проте, засуджений ОСОБА_3 , і цього разу проігнорувавши зроблені йому роз`яснення відмовився від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи.
У вищевказані періоди часу, засуджений ОСОБА_3 , неодноразово оглядався на стан здоров`я лікарем терапевтом медичної частини колонії ОСОБА_17 , лікарем терапевтом медичної частини колонії ОСОБА_18 та лікарем терапевтом медичної частини колонії ОСОБА_19 і під час цих медичних оглядів, скарг на поганий стан здоров`я засуджений не висловлював. Також, лікарі терапевти медичної частини колонії засвідчили, що засуджений за станом свого здоров`я може виконувати вимоги представників адміністрації установи.
Своїми неправомірними діями, засуджений ОСОБА_3 порушив вимоги п. 1 ст. 9 КВК України, де зазначено, що засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації, а також вимоги ч. 3 ст. 107 КВК України, де зазначено що засуджені зобов`язані дотримуватись норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами, а також виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії. Крім того своїми неправомірними діями засуджений ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 3, 4, розділу ІІ «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, де зазначено, що засуджені до позбавлення волі зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, а також засудженим забороняється чинити опір законним діям персоналу установи виконання покарань, перешкоджати виконанню ним своїх службових обов`язків, підбурювати до цього інших засуджених.

Дані факти свідчать про вперте небажання засудженого ОСОБА_3 стати на шлях виправлення і перевиховання, а допущені ним порушення режиму відбування покарання слід вважати злісними.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст.391 КК України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, особою яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся та пояснив про обставини вчинення злочину викладені вище у даному вироку.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення та відвертому визнанні своєї провини обвинуваченим, осуду своїх дій.

Обставиною, яка відповідно до ст..67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочину.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, за місцем відбування покарання характеризується з негативного боку, протягом часу відбування покарання двадцять шість разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них п`ять разів був поміщений до дисциплінарного ізолятору установи, один раз був переведений до приміщення камерного типу, заохочень не має.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до нетяжких злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, обставини вчинення злочину, особу обвинуваченого.

Покарання, необхідне і достатнє для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, що відповідатиме вимогам ст.ст.50, 65 КК України, йому належить призначити в виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції статті закону більше мінімального розміру. Враховуючи наявність обставини, що обтяжує покарання рецидив злочинів, та значну кількість попередніх судимостей, суд не вбачає підстав для застосування ст..69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, та призначення покарання у мінімальному розмірі, встановленому санкцією статті закону.
Оскільки ОСОБА_3 вчинив злочин в період відбування покарання за вироком Диканського районного суду Полтавської області від 24 квітня 2018 року, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у відповідності до положень ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, яка складає 1 рік 6 місяців 15 днів позбавлення волі.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню відносно обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст..391 КК України та призначити йому покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Диканського районного суду Полтавської області від 24 квітня 2018 року остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді одного року десяти місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня постановлення вироку з 09 жовтня 2020 року.
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1