ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/380/21 Справа № 524/3592/15-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Шишацького районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Поділ Семенівського району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком апеляційного суду Центрального регіону України за п.п. 4, 7 ч. 2 ст. 115 КК України до остаточного покарання у виді 12 років позбавлення волі. 20 серпня 2014 року звільнений умовно - достроково на термін 1 рік 9 місяців 12 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України , -
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, з 09 жовтня 2020 року по 07 грудня 2020 року включно.
Рішення суду обґрунтовано тим, що прокурором доведено ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України а саме, обвинувачений перебуваючи на волі, може переховуватися від правосуддя з огляду на тяжкість покарання за вчинення злочину, який йому інкримінується, або вчинити нові кримінальні правопорушення.
Суд першої інстанції також врахував особу обвинуваченого, який раніше судимий до реального покарання за умисне вбивство, вчинив новий злочин проти життя та здоров`я особи у стані алкогольного сп`яніння, наслідком якого є смерть людини, його моральні якості, соціальний стан, що на думку суду першої інстанції свідчить не тільки про ухилення від суду, а й про невиконання його процесуальних рішень, характер протиправних дій та їх тяжкість, обґрунтовану підозру у вчиненні яких йому пред`явлено.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати та змінити запобіжний захід.
На його думку, при постановлені оскаржуваної ухвали судом не було дотримано вимог кримінально процесуального закону, остільки суд в ухвалі не наводить жодного доказу на підтвердження зазначених прокурором ризиків, а також прокурором не було додано до клопотання доведеність зазначених ризиків. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а також судовий розгляд проводився з упередженим ставленням до нього та були порушені його права передбачені Конституцією, остільки його було незаконно затримано, та порушено його право на захист.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
В апеляційному суді адвокат ОСОБА_10 в інтересах, ОСОБА_8 та останній підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду залишити без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.
Згідно наявних матеріалів, ОСОБА_8 інкримінується те, що він 05.02.2015 року приблизно о 18:00 годин знаходився за місцем свого сумісного проживання з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_2 , де вони на кухні разом вживали алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка під час якої ОСОБА_8 почав наносити удари кулаками по обличчю ОСОБА_11 від яких останній впав на підлогу. Далі ОСОБА_8 будучи раніше судимим за вчинення умисного вбивства, маючи умисел на заподіяння смерті ОСОБА_11 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання відчинив люк підвалу на кухні та скинув ОСОБА_11 в підвальне приміщення, куди спустився сам і почав наносити удари скляними банками та дерев`яною палицею по голові ОСОБА_11 ..
Після цього ОСОБА_12 допоміг потерпілому вилізти з підвального приміщення на кухню, де ОСОБА_8 продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру став наносити удари ОСОБА_11 ногами по тулубу, від яких останній втратив свідомість.
В подальшому близько 02:00 годин 06.02.2015 року ОСОБА_8 разом з ОСОБА_12 заздалегідь не домовляючись, з метою приховування слідів злочину винесли ОСОБА_11 на АДРЕСА_3 , де ОСОБА_11 через деякий час помер. Після чого ОСОБА_8 з місця події зник, а ОСОБА_12 з метою знищення слідів злочину за адресою АДРЕСА_2 , замив сліди крові.

Колегія суддів зазначає, що дослідивши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні прокурора, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, особливо тяжкому насильницькому злочині, який спричинив загибель людини.
Обґрунтованими є висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити нові кримінальні правопорушення.
Колегія суддів вважає, що слідчим суддею вірно враховано особу обвинуваченого, який раніше судимий до реального покарання за умисне вбивство при обтяжуючих обставинах, вчиненні нового злочину проти життя та здоров`я особи у стані алкогольного сп`яніння, наслідком якого є смерть людини, його моральні якості, соціальний стан.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що зазначені в клопотанні ризики мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_8 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту, на якому наполягали обвинувачений та його захисник, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях обвинуваченого, не можуть їм запобігти.
На переконання колегії судів, ухвалюючи рішення, слідчий суддя з достатньою повнотою врахував всі обставини, які відповідно до ст. ст. 177, 178, 184 КПК України могли вплинути на його висновки.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема те, що у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Порушень вимог чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді або її зміни, апеляційним переглядом не встановлено.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги ОСОБА_8 ,- без задоволення, а оскаржуваної ухвали суду, - без змін.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу Шишацького районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4