Провадження по справі №1-кс/522/9946/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2020 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:
В обґрунтування вимог клопотання ОСОБА_3 зазначила, що 16.06.2010р. слідчим Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 накладено арешт на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, Саф`янівська сільська рада, кадастровий номер :01:001:0423.
У клопотанні ОСОБА_3 зазначає, що вона є власницею вищевказаної земельної ділянки, проте ніколи не притягувалась до кримінальної відповідальності, жодного разу не зустрічалась та не спілкувалась із слідчим Приморського РВ ГУМВС України в Одеській області. Про існування арешту на її власність, ОСОБА_3 дізналась лише в 2019 році у приватного нотаріуса під час отримання інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухому майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.
На підставі викладеного, ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням, в якому просить скасувати постанову слідчого Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Одеська область Ізмаїльський район, Саф`янівська сільська рада, кадастровий номер :01:001:0423.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилась, надавши заяву щодо підтримання вимог клопотання.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Відповідно до положень ч.3 ст. 306 КПК України вважаю можливим розгляд скарги за відсутності слідчого, прокурора.

Розглянувши заяву, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, та дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.22 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 126 КПК України 1960 року, забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

Відповідно до п.9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року запобіжні заходи застосовані під час досудового слідства до дня набрання чинності КПК 2012 року продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності КПК України 2012 року.

Отже, виходячи із п.9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, запобіжні заходи, застосовані під час досудового слідства у кримінальній справі № 4, продовжують свою дію до цього часу.

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вивчивши клопотання ОСОБА_3 та додатки додані до неї, судом встановлено, що 16.06.2010р. слідчим Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 накладено арешт на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Одеська область Ізмаїльський район, Саф`янівська сільська рада, кадастровий номер :01:001:0423.

З набранням чинності КПК України в редакції 2012 року слідчий не звертався до суду для арешту майна з підстав, передбачених ст.170 КПК України.

Слідчий, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, в рамках якого накладався арешт на земельну ділянку, пояснив, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь які відомості, документи, які свідчать про накладення арешту на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_3 . Згідно матеріалів кримінального провадження, арешт на земельну ділянку не накладався. Саме даною обставиною слідчий пояснив своє небажання приймати участь у розгляді клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту.

З огляду на викладене, суд приймає клопотання ОСОБА_3 до розгляду та приходить до висновку що воно підлягає задоволенню з наведених підстав.

Керуючись ст.126 КПК України 1960 року, ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою від 16.06.2010р. слідчого Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Одеська область Ізмаїльський район, Саф`янівська сільська рада, кадастровий номер :01:001:0423.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

26.10.2020