У Х В А Л А
Іменем України

30 жовтня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду заяву ОСОБА_3 про відвід слідчому судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ :

27.10.2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про відвід слідчому судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 .

В своїй заяві ОСОБА_3 категорично заперечує проти розгляду суддею ОСОБА_4 її скарги, вказуючи, що зі слів ОСОБА_5 заявниці відомо, що громадянин ОСОБА_4 фактично заманював довірливих старих людей підписувати договори на по життєву допомогу за умови дарування житла.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилась, про розгляд заяви повідомлялась шляхом направлення судової повістки на адресу проживання.

Особа, якій заявлено відвід - слідчий суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. Пояснень чи заяв з приводу заявленого відводу від нього не надходило.

З урахуванням вимог ст. 81 КПК України, вважаю за можливе розглянути заяву про відвід у відсутність нез`явившихся осіб.

Вивчивши та дослідивши заяву про відвід, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви за наступних підстав.
Так, відповідно до змісту ч.ч. 3,4,5 ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.
Перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні наведений в ст.ст. 75, 76 КПК України.

Встановлено, що в провадженні слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_3

27.10.2020 року в рамках поданої скарги ОСОБА_3 звернулась електронною поштою до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про відвід слідчому судді ОСОБА_4 .

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Проаналізувавши зміст заяви та оцінивши його за своїм внутрішнім переконанням, суд не вбачає підстав, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду вказаної скарги ОСОБА_3 .

Викладені в заяві обставини є невмотивованими та заява не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав відводу, що передбачені нормами ст. 75, 76 КПК України.

Враховуючи викладене, суддя дійшов до переконання про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 75,76, 81, 369-372, 392 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчому судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя