Справа № 202/7713/20
Провадження № 1-в/202/304/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

представника пробації ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням та направлення для відбування покарання згідно вироку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 27 лютого 2020 року Кіровським районним судом міста Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений з іспитовим строком терміном 2 роки -

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2020 року до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшло подання начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та направлення для відбування покарання згідно вироку Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 лютого 2020 року засудженого ОСОБА_5 . В обґрунтування подання зазначено, що 15 квітня 2020 року до Індустріального районного відділу надійшов та був прийнятий до виконання вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2020 відносно ОСОБА_5 . У той же день, засудженому було направлено виклик до органу пробації.23 квітня 2020 року засуджений ОСОБА_5 прибув до Індустріального районного відділу, де був ознайомлений з порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та обов`язками, покладеними на нього судом: періодично з`являтися для реєстрації до органу пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. У той же день, засудженому було винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно з якою, він повинен з`являтися на реєстрацію кожен перший вівторок місяця.Згідно листка реєстрації, 01.09.2020 засуджений ОСОБА_5 не з`явився на чергову реєстрацію. Згідно наданого пояснення, поважних причин не мав, за що останньому 09.09.2020, було винесено письмове попередження про те, що у випадку продовження ухилення від виконання обов`язків, покладених на нього судом, до суду будуть направлені матеріали для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання. Не зважаючи на письмове попередження, 01.12.2020 засуджений знову не з`явився на чергову реєстрацію. Згідно наданого пояснення, поважних причин не мав, за що останньому, 02.12.2020, було винесено застереження у виді письмового попередження, друге за час іспитового строку.
Враховуючи викладене, а також те, що 27.02.2020, під час проголошення вироку, ОСОБА_5 був ознайомлений з тим, що згідно ст.75 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням і йому судом встановлено іспитовий строк 2 роки, та згідно ст.76 КК України на нього покладені обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись до уповноваженого органу пробації для реєстрації, а також те, що 23.04.2020 засуджений був повторно ознайомлений з обов`язками, покладеними вироком суду, під час постановки на облік в органі пробації, але попри винесене попередження, допустив порушення явки на реєстрацію, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.У зв`язку із чим, на підставі ч.2 ст.78 Кримінального кодексу України та ч.1 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України просить вирішити питання про скасування звільнення з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком суду.
В судовому засіданні представник сектору пробації подання підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у поданні. Також зазначила, що засуджений двічі допустив порушення, а саме 01 вересня 2020 року не прийшов на реєстрацію, про що повідомив представника пробації по телефону та прийшов лише 09.09.2020. Крім того, 01 грудня 2020 року представник органу пробації телефонував засудженому щоб дізнатися причину неявки, на що засуджений повідомив, що не може з`явитися через роботу.

Прокурор в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні вищевказаного подання та зазначила, що засуджений лише двічі не з`явився на реєстрацію з 23 квітня 2020 року, що не може свідчити про систематичність невиконання ним обов`язків, покладеними вироком суду.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання та пояснив, що працює неофіційно, не з`явився не реєстрацію лише двічі через зайнятість на роботі, а саме 01 вересня 2020 року не з`явився на реєстрацію та прийшов 02 вересня 2020 року, а також не з`явився 01 грудня 2020 року та прийшов до органу пробації 02 грудня 2020 року.

Дослідивши матеріали, які додані до подання, врахувавши думку прокурора, інспектора органу пробації, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 8 ч.1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 27 лютого 2020 року ОСОБА_5 був засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений з іспитовим строком терміном 2 роки.

Засуджений перебуває на обліку Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області з квітня 2020 року.

23 квітня 2020 року засуджений ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та обов`язками, покладеними на нього судом: періодично з`являтися для реєстрації до органу пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. У той же день, засудженому було винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно з якою, він повинен з`являтися на реєстрацію кожен перший вівторок місяця.
01 вересня 2020 року засуджений ОСОБА_5 не з`явився на чергову реєстрацію, за що останньому 09.09.2020, було винесено письмове попередження про те, що у випадку продовження ухилення від виконання обов`язків, покладених на нього судом, до суду будуть направлені матеріали для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання.
01 грудня 2020 року засуджений знову не з`явився на чергову реєстрацію, за що останньому, 02.12.2020, було винесено застереження у виді письмового попередження, друге за час іспитового строку.
Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладених на нього обов`язків або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративне покарання та свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбуття призначеного покарання.

Виходячи із положень даного Закону правовими передумовами для скасування іспитового строку є поведінка засудженого протягом іспитового строку.

Згідно з положеннями ст. 166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Відповідно до п.5.3. Розділу IV інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказ Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України 19.12.2003 N 270/1560 якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, або засуджена жінка не займається доглядом, вихованням дитини, то інспекція вносить до суду подання (додаток 44 до цієї Інструкції) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Згідно п.5.4. Розділу IV зазначеної інструкції невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин). Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням надсилається до суду протягом місяця після встановлення таких фактів (частина 3 статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України .

Згідно п.5.6 розділу IV зазначеної інструкції у разі відмови суду в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням таке подання надсилається до суду повторно, якщо засуджена особа знову притягувалась до адміністративної відповідальності або і далі не виконує покладені на нею судом обов`язки.

Суд вважає, що підстави для задоволення подання відсутні, оскільки як вбачається із подання ОСОБА_5 періодично з`являється на реєстрацію до органів пробації у встановлені дні. Не прибуття засудженого на реєстрацію 01 грудня 2020 року відбулось через перебування останнього на роботі, про що було повідомлено орган пробації. 02 грудня 2020 року засуджений з`явився та пояснив причини своєї неявки.

Враховуючи, що зі слів засудженого, останній працевлаштований не офіційно, у зв`язку із чим не має можливості надати відповідну довідку із місця роботи, виходячи з того, що згідно матеріалів подання ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності не притягувався, інформації про інші скарги відносно засудженого відсутні, суд приходить до висновку, що висновок інспектора Індустріального районного відділу Філії державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області про ухилення засудженого, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом є передчасним.

За таких обставин суд вважає, що підстави для направлення засудженого в місця позбавлення волі та скасування іспитового терміну встановленого судом на даний час відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням та направлення для відбування покарання згідно вироку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 27 лютого 2020 року Кіровським районним судом міста Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений з іспитовим строком терміном 2 роки відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1