ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 21з/818/126/21 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 635/7615/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : про арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження н за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, в порядку ст. 303 КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, в порядку ст. 303 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді, так як вважає це рішення суду незаконним та задовольнити його апеляційну скаргу. В обґрунтування зазначає, що судом не було його визвано та опитано з приводу доводів скарги та незаконно відмовлено у відкритті провадження.

Сторони в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання. Прокурор надав заяву про розгляду справи за його відсутністю. На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів постановила рішення щодо проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2020 року за відсутності сторін, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Вислухав доповідь судді, перевірив матеріали судового провадження колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 17.12.2020 до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_6 , який утримується в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27), з якої фактично вбачається, що він скаржиться на бездіяльність слідчого та прокурора, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відмовляючи ОСОБА_6 у відкритті провадження, слідчий суддя виходив з того, що оскарженню слідчому судді підлягають лише зазначені та перелічені в ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а зі змісту скарги та доданих до неї документів вбачається, що заявник фактично оскаржує бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення, яка була вже розглянута слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва від 20.05.2020 у справі № 757/425/20-к. У зв`язку з чим не підлягає повторному розгляду.

При цьому, посилаючись на ч. 5 ст. 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» слідчий суддя зазначив, що контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, який ухвалив таке рішення у межах повноважень, наданих йому законом. Обов`язковість виконання рішення суду гарантується встановленням відповідальності за його невиконання. Кримінальна відповідальність передбачена ст. 382 КК України( умисне невиконання рішення суду). Вимога заявника щодо порушення кримінального провадження стосовно слідчого Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364,365, 366,371,372 КК України, а також зобов`язання уповноважених осіб виконати рішення Печерського районного суду м. Києва від 20.05.2020 у справі №757/424/20-к, не відноситься до повноважень слідчого судді, роз`яснивши заявнику його право звернутися до відповідного органу досудового розслідування чи прокурора, відповідно до ст.214 КПК України, із заявою про вчинення кримінального правопорушення із зазначених вище підстав та право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №90002804 у слідчого судді, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а не слідчого судді, який здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб (учасників) у кримінальному провадженні під час досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що, викладені в поданій слідчому судді скарзі вимоги, не підлягають розгляду в порядку ст. 303 КПК України, відмовивши ОСОБА_6 у відкритті провадження за його вимогами.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Зокрема, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кодексом строк. Цією ж нормою закону закріплено право на оскарження рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим та прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, прокурора про підозру.

Як об`єктивно вбачається з доданих до скарги матеріалів, ОСОБА_6 скаржиться на невиконання рішення Печерського районного суду м. Києва щодо зобов`язання уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести відомості до ЄРДР за його заявою від 13.12.2019 року. В обгрунтування скарги зазначав, що вказаним судовим рішенням задоволено його скаргу на бездіяльність посадових осіб щодо невнесення відомостей до ЄРДР. Проте, відомості до ЄРДР не внесені, досудове розслідування кримінального провадження станом на 11.12.2020 р. не організовано та не розпочато. При цьому зазначав, що звертався до Харківської місцевої прокуратури №2 з приводу невиконання судового рішення. Тому, заявник вважав, що в даному випадку вбачається бездіяльність щодо не внесення відомостей до ЄРДР за судовим рішенням та не організації досудового розслідування.

При цьому, колегія суддів враховує, що заявник є особою, яка тримається в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27), є юридично не обізнаною особою, діє без захисника, а тому обмежений в використанні та реалізації своїх прав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань

Відповідно до вимог частини 1 статті 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

Зі змісту скарги ОСОБА_6 вбачається, що ним оскаржується бездіяльність слідчого та прокурора, яка передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

А тому, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку слідчий суддя діяв упереджено та формально та без ретельного дослідження обставин справи і перевірки доводів скарги, відмовив у відкритті провадження особі, яка обмежена в реалізації своїх прав, чим порушив загальні засади кримінального провадження, визначені статтями 2, 7, 8 КПК України.

При цьому, колегія суддів враховує, що скарга дійсно не містить чітких вимог щодо виду бездіяльності, яка оскаржується заявником, а чинний КПК України не передбачає окремої норми, яка визначає структуру змісту скарги на бездіяльність під час досудового розслідування, проте, з її змісту така бездіяльність вбачається, що не є підставою для ухвалення рішення на підставі вимог ч. 4 ст. 304 КПК України. Наявність вказаних обставин може бути підставою для відмови у задоволенні скарги, але за наслідками проведення судового розгляду, під час якого належить досліджувати ретельно доводи та вимоги скарги та їх логічну співмірність.

З наведених підстав колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2020 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 скасуванню, з поверненням матеріалів скарги до суду першої інстанції для виконання вимог, передбачених ст.ст. 304-306 КПК України та розгляду по суті за відсутності інших процесуальних перешкод.

Визнання апеляційним судом законності рішення Печерського районного суду м. Києва знаходиться поза межами компетентності Харківського апеляційного суду, оскільки територіально підсудність Печерського районного суду м. Києва належить до іншого суду.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2020 року скасувати.

Матеріали за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, в порядку ст. 303 КПК України, повернути до суду 1-ї інстанції для виконання вимог, передбачених ст.ст. 304-306 КПК України та розгляду по суті за відсутності інших процесуальних перешкод.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді