Справа № 212/4957/20
У Х В А Л А

14 вересня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі подання начальника Покровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області про приведення вироку суду стосовно ОСОБА_4 , у відповідність до вимог Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання, -

В С Т А Н О В И В :

начальник Покровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області про звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з поданням про приведення вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.03.2020 року у відповідність до вимог Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання .

В обґрунтування подання зазначає, що вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.03.2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Відповідно ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набрав законної сили 11.04.2020 року та перебуває на виконанні у Покровському районному відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ (надалі по тексту ЗУ № 2617-VІІІ 22.11.2018), яким внесені зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку із чим орган пробації звернувся до суду із поданням про вирішення питання щодо зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 ..

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення подання.

Представник Покровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд даного подання у їх відсутності, подання підтримують в повному обсязі.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.03.2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Відповідно ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набрав законної сили 11.04.2020 року та перебуває на виконанні у Покровському районному відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області.

Як слідує із подання органу пробації його подано до суду на підставі п. 13 ч. 1 ст. 537 КРК України, за якою під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

У поданні орган пробації просить вирішити питання щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому. При цьому орган пробації не навів конкретних вимог щодо виду та міри покарання, на яке він просить замінити засудженому ОСОБА_4 призначене покарання. Відтак подання не містить і мотивів з яких виходив орган пробації звертаючись до суду з вказаним поданням.

За приписами ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ (надалі по тексту ЗУ № 2617-VІІІ 22.11.2018), з 01 липня 2020 року в абзаці другому частини першої ст. 185 КК України внесено зміни згідно яких таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років. Отже, відповідно до внесених змін у статтю не передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Таким чином, згідно Закону 2617-VІІІ за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, з 01.07.2020 року встановлений більш м`який вид покарання ніж був застосований до засудженого ОСОБА_4 , а саме обмеження волі. При цьому максимальна межа обмеження волі за ч. 1 ст. 185 КК України встановлена на строк до 5 років, в той час як ОСОБА_4 засуджено до позбавлення волі на строк 1 рік.

Засуджений ОСОБА_4 покарання не відбував, так як на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до положень ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тобто необхідно застосовувати найбільш сприятливий для винуватого закон із усіх, що були чинними у цей період.

За ч. 3 ст. 74 КК України суд замінює призначене покарання на максимальний строк (розмір) передбаченого в санкції більш м`якого виду покарання.

Якщо засуджений звільнений від відбування покарання з випробуванням, а новий закон, що має зворотну дію, передбачає як найбільш суворий вид покарання такий, від відбування якого особа теж може бути звільнена з випробуванням (наприклад, обмеження волі чи виправні роботи), призначена їй міра покарання теж підлягає заміні на максимальний розмір покарання, передбаченого новою санкцією. При цьому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не скасовується і засуджений продовжує далі відбувати визначений судом іспитовий строк.

З урахуванням правил ч. 3 ст. 74 КК України та положень Закону № 2617-VIII покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік ОСОБА_4 може бути замінено на обмеження волі строком на 5 років (максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону) із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Міра покарання це якісна і кількісна характеристика визначеного судом згідно з законом покарання за злочин. Отже, міра покарання охоплює не лише строк та розмір покарань, але і їхній вид та кількість, визначену судом.

З урахуванням змін внесених Законом № 2617-VIII до санкції ч. 1 ст. 185 КК України пом`якшується вид покарання, однак з урахуванням правил ч. 3 ст. 74 КК України посилює строк покарання.

Враховуючи, що максимальна межа покарання у виді обмеження волі, що може бути призначене за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, згідно Закону № 2617-VIII перевищує строк призначеного засудженому вироком суду покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку, що у даному випадку приведення вироку суду від 11.03.2020 року у відповідність до вимог Закону № 2617-VIII погіршує становище засудженого.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для застосування правил, встановлених ч.1 ст. 72 КК України.

Так, згідно ч. 6 ст. 72 КК України встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу. В свою чергу можливість перерахування покарання за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу, можливе лише у разі відбуття засудженим частини покарання (друге речення ч. 3 ст. 74 КК України). У даному випадку засуджений покарання не відбував, оскільки фактично звільнений від відбування покарання вироком суду, а тому відсутня можливість перерахувати відбуте ним покарання, а отже й застосовувати правила ч. 1 ст. 72 КК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання органу пробації.

На підставі викладеного, керуючись статтями 72, 74, 185 КК України, статтями 7, 9, 26, 372, 537, 539, суд

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні подання начальника Покровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області про приведення вироку суду стосовно ОСОБА_4 , у відповідність до вимог Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляція протягом 07 днів всіма учасниками процесу в Дніпровський апеляційний суд через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя ОСОБА_1