ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Володимирі-Волинському кримінальне провадження №0000648 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , розлученого, не працюючого, громадянина України, українця, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 будучи притягнений 15.03.2019 постановою Володимир-Волинського міського суду до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді суспільно корисних робіт строком 120 годин, злісно ухилився від відбування вказаних робіт.
Так, 23.05.2019, будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, під особистий підпис отримав направлення від Володимир-Волинського міськрайонного відділу Філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області до Зимнівської сільської ради для відбування адміністративного стягнення, згідно якого він повинен був приступити до відбування стягнення не пізніше 24.03.2019. Однак, останній для відбування адміністративного стягнення до Зимнівської сільської ради не з`явився, тому постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07.05.2020 за ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП та останньому призначено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 2 (дві) доби, яке він відбув у встановленому законодавством порядку.
Незважаючи на це, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що відповідно до ст. 325-1 КУпАП та розділу XI-XV Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 474/5 від 19.03.2013, повинен дотримуватися встановленого законодавством умов та порядку відбування покарання, діючи з прямим умислом, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, з метою злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, після притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, в період часу з 16.10.2020 по 26.10.2020 жодного разу не з`явився для відбування адміністративного стягнення до Зимнівської сільської ради, чим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, що виразилось у невиході на суспільно корисні роботи більше двох разів протягом місяця без поважних причин, таким чином станом на 26.10.2020, ОСОБА_4 не відбув своє покарання у кількості 120 годин, тим самим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 389-2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування та в ході підготовчого судового засідання добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Обвинувачений ОСОБА_4 діючи добровільно, без застосування насильства та примусу, погроз, під час досудового розслідування 18.11.2020 р. уклав із прокурором угоду про визнання винуватості.

Прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ст. 389-2 КК України, а також покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та звільнення його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75,76 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, а також вимогам ст. 389-2 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Вивчивши матеріали кримінального провадження та опитавши сторони угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинуваченому цілком зрозумілі його права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, дані наслідки йому зрозумілі.

Після наданих роз`яснень обвинувачений та його захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди під час судового засідання суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 474, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 листопада 2020 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя ОСОБА_1