КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/401/2021 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А
25 січня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ДП «Фастівське лісове господарство», на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 липня 2019 року,
за участю
прокурора ОСОБА_7 ,
представника ДП «Фастівське
лісове господарство» - адвоката ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 липня 2019 року задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , та накладено арешт на речі, вилучені в ході проведення огляду місця події біля території адміністративної будівлі Веприківського лісництва ДП «Фастівське лісове господарство» у причепі вантажного автомобіля, а саме 34 колод деревини, яку ОСОБА_9 незаконно збув ОСОБА_10 в ході попереднього огляду якої, на місцях зрубу (торець) виявлено бирки з наступними номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 .
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ДП «Фастівське лісове господарство», подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого ОВС СГ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 про арешт тимчасово вилученого майна. Тимчасово вилучене майно у вигляді 34 колод деревини, яку ОСОБА_9 законно збув ОСОБА_10 повернути ДП «Фастівське лісове господарство», як незаконно вилучену у наслідок провокації злочину.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що зазначене судове рішення є незаконним, яке ухвалене з порушенням норм абз. 7 ч. 7 ст. 173, ст. ст. 216, 218 КПК, з порушенням вимог п. 1, розділу 2 , п. 1 розділу 3 Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, відповідно до якого електронний примірник судового рішення виготовляється судом у день ухвалення судового рішення або виготовлення його повного тексту в паперовій формі.
Також апелянт зазначає, що у порушення ч. 5 ст. 216 КК України прокурор скерував досудове слідство до СБУ м. Києва та Київської області, однак до підслідності СБУ ст. 368 КК України не відноситься, зазначений злочин знаходиться у виключній підслідності НАБУ. Тому слідчий в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м Києві та Київській області ОСОБА_8 , відповідно до вимог ч. 5 ч. ст 216 КПК не мав повноважень проводити досудове слідство, вилучати будь-які матеріальні цінності у ДП «Фастівське лісове господарство», та зокрема подавати до суду будь які клопотання. Відповідно, прокурор відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , розуміючи вимоги ч. 5 ст. 216 КПК не мав повноважень неуповноваженому КПК України органу, затверджувати клопотання про арешт вилученого майна.
Апелянт звертає увагу також на те, що на протязі травня-липня 2019 року до лісничого Веприківського лісництва ОСОБА_9 неодноразово звертався потенційний покупець лісоматеріалів, - як з`ясувалося пізніше, ОСОБА_10 , - з пропозицією придбати лісоматеріали. 11.06.2019 року у зв`язку з наявністю асортимента деревини, необхідного ОСОБА_10 , - ДП Фастівське лісове господарство зі складу Веприківського лісництва було здійснено відвантаження лісоматеріалів відповідно до Інструкції по функціонуванню Єдиної державної системи електронного обліку деревини, кошти за лісоматеріали внесені до каси ДП Фастівське лісове господарство.
Зважаючи на вищезазначене апелянт вважає, що відсутня подія злочину, а у діях службових осіб ДП «Фастівське лісове господарство» відсутній склад злочину. Дані обставини були відомі органу досудового слідства на момент подання клопотання про накладення арешту на лісоматеріали, але суд, за відсутності доказів, які приховали співробітники СБУ, - ухвалив помилкове рішення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ДП «Фастівське лісове господарство», яка підтримала апеляційну скаргу та просила про її задоволення, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив про залишення її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
30 вересня 2020 року колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду задоволено касаційну скаргу представника ДП «Фастівське лісове господарство» адвоката ОСОБА_6 та скасовано ухвалу Київського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Приймаючи таке рішення колегія суддів встановила, що суд апеляційної інстанції всупереч вимогам кримінального процесуального закону не встановив факту отримання копії оскаржуваного рішення і того, чи існує необхідність у поновленні такого строку. Отже, без встановлення зазначених вище обставин апеляційний суд дійшов передчасного висновку про пропуск строку на апеляційне оскарження ДП «Фастівське лісове господарство».
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Колегію суддів апеляційної інстанції встановлено, що як вбачається з долучених до апеляційної скарги додатків та листа Акціонерного товариства «Укрпошта» від 21 лютого 2020 року, копію ухвали слідчого судді було вручено під підпис уповноваженій на одержання поштових відправлень ОСОБА_12 10 січня 2020 року. Отже, днем закінченням строку для оскарження ухвали слідчого судді є 15 січня 2020 року, відповідно до конверту у якому надійшла апеляційна скарга, вона була подана 15.01.2020, тобто в межах строку на апеляційне оскарження.
З огляду на наведене вище апелянтом не порушено строк апеляційного оскарження згідно з п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК.
Що стосується безпосередньо апеляційної скарги колегією суддів апеляційної інстанції встановлено наступне.
В ході досудового розслідування встановлено, що лісничий Веприківського лісництва ДП «Фастівське лісове господарство» ОСОБА_9 , використовуючи своє службове становище, незаконно здійснив збут деревини громадянину ОСОБА_10 , без складання належних документів, отримавши від останнього неправомірну вигоду за вказані протиправні дії.
16.07.2019 в ході проведення огляду місця події біля території адміністративної будівлі Веприківського лісництва ДП «Фастівське лісове господарство» виявлено вантажний автомобіль з причепом, який був завантажений 34 колодами деревини, яку ОСОБА_9 незаконно збув ОСОБА_10 . Вказана деревина була вилучена. В ході попереднього огляду деревини, на місцях зрубу (торець) виявлено бирки з наступними номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 . Враховуючи, що деревина була завантажена у причепі автомобіля, виявити інші можливо присутні на деревині бирки не вдалося за можливе.
Вищевказані предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки є предметом вчинення злочину. Вказане майно передане на відповідальне зберігання.
17.07.2019 слідчий в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке 16.07.2019 року вилучено в ході проведеного обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України.
На обґрунтування вимог даного клопотання слідчий зазначив, що в даному кримінальному провадженні виникла необхідність в накладенні арешту на вилучені 16.07.2019 в ході проведення огляду місця події біля території адміністративної будівлі Веприківського лісництва ДП «Фастівське лісове господарство» у причепі вантажного автомобіля 34 колоди деревини, яку ОСОБА_9 незаконно збув ОСОБА_10 , в ході попереднього огляду якої, на місцях зрубу (торець) виявлено бирки з наступними номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , з метою збереження речових доказів.
17.07.2019 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя встановив, що з клопотання та долучених до нього документів, наявні підстави вважати, що дані речі є предметом вчинення злочину. Постановою слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київської області від 17.07.2019 року, вилучені речі визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження. Тому прийшов до висновку про наявність визначених чинним кримінальним процесуальним законодавством України підстав для накладення арешту на вказані речі та документи, оскільки слідчим доведено, що таке накладення необхідно з метою встановлення істини в кримінальному провадженні та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, оскільки предмет злочинного посягання може буде відчужений чи переданий у власність третім особам.
Разом з тим, на думку колегії суддів, таке рішення слідчого судді не в повній мірі відповідає вимогам закону, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановляється.
В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. 173 КПК України, повинен врахувати, зокрема правову підставу для арешту майна.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.
Однак, зазначених вимог закону слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотримався та не враховано їх слідчим суддею при прийнятті рішення.
Як убачається з матеріалів судового провадження, підозру у кримінальному провадженні № 0000432 від 08.07.2019, не оголошено нікому в тому числі відсутні відомості у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань /а.с. 3/, про причетність ДП «Фастівське лісове господарство» до злочину, який розслідується.
За таких обставин, власник зазначеного майна на даному етапі досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні бере участь у статусі третьої особи.
Разом з тим, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді звернувся слідчий за погодженням з прокурором, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України, в якій чітко зазначено, що з даним клопотанням має право звертатися лише прокурор.
Тобто з клопотанням про арешт майна третьої особи звернулась не уповноважена особа відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до вимог п.18 ст. 3 КПК України слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Тобто, за змістом вказаної норми однією з головних функцій слідчого судді є насамперед здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування.

За положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Тобто, враховуючи сферу дії принципу диспозитивності, процесуальний закон чітко зазначає у який спосіб суд, слідчий суддя вирішують питання. Таким чином, слідчий суддя має вирішувати питання, які віднесені до його повноважень процесуальним законом і саме в спосіб, передбачений процесуальними нормами.

У відповідності ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Необхідність розгляду клопотання про арешт майна у відсутності власника майна завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду.
Відповідна необхідність може обумовлюватися наявністю обґрунтованої підозри, що власник майна, в разі повідомлення про наміри накласти арешт на його майно, може сховати, знищити, пошкодити, відчужити майно.
У будь-якому випадку слідчий повинен мотивувати необхідність розгляду клопотання без повідомлення власників майна, а слідчий суддя переконатися, що таке мотивування є обґрунтованим.
Однак, слідчий суддя прийняв рішення про необхідність розгляду клопотання про арешт майна ДП «Фастівське лісове господарство»без повідомлення представників вказаного підприємства, жодним чином не мотивувавши своє рішення наявністю об`єктивних для цього підстав, тобто не здійснив судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування.
В силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309,376, 405, 407, 422 КПК України, суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 липня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , та накладено арешт на речі, вилучені в ході проведення огляду місця події біля території адміністративної будівлі Веприківського лісництва ДП «Фастівське лісове господарство» у причепі вантажного автомобіля, а саме 34 колод деревини, яку ОСОБА_9 незаконно збув ОСОБА_10 в ході попереднього огляду якої, на місцях зрубу (торець) виявлено бирки з наступними номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , - скасувати, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ДП «Фастівське лісове господарство», - задовольнити.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про накладення арешту на речі, вилучені в ході проведення огляду місця події біля території адміністративної будівлі Веприківського лісництва ДП «Фастівське лісове господарство» у причепі вантажного автомобіля, а саме 34 колод деревини, яку ОСОБА_9 незаконно збув ОСОБА_10 в ході попереднього огляду якої, на місцях зрубу (торець) виявлено бирки з наступними номерами: 210235922, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , , , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , - відмовити.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4