Єдиний унікальний номер судової справи 201/9686/20
Номер провадження 1-кс/201/3646/2020
УХВАЛА
Іменем України

22 жовтня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 02.10.2020р. про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0001652 від 10.09.2020р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку ст. 303 КПК України, в якій просив суд визнати незаконною та скасувати постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 02.10.2020р. про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0001652 від 10.09.2020р.

В обґрунтування скарги заявник вказав, що 30.09.2020р. він подав до СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області заяву про залучення його до кримінального провадження як потерпілого, мотивуючи це тим, що внаслідок завідомо неправдивого висновку експертів 2 класу лабораторії інженерно-технічних досліджень ОСОБА_5 і старшого судового експерта 1 класу лабораторії інженерно технічних досліджень Дніпропетровського науково-дослідного інститутусудових експертиз ОСОБА_6 , наданого за результатами комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 27.03.2020 № 4083-19, його звинуваченл в особливо тяжкому злочині, передбаченому ч. 5 ст. 191 КК України. Наслідком цього став арешт його майна, рахунків і майна ТОВ «Укрспецпроект», де ОСОБА_3 є власником та директором. Цими діями заявникові заподіяна моральна шкода, розмір якої оцінює у 10 000,00 грн., він знаходився тривалий час на лікуванні, а також матеріальна шкода в розмір 2093 грн., яка складається з витрат на придбання ліків.

Оскаржуваною постановою заявнику відмовлено у визнанні потерпілим, оскільки йому безпосередньо не заподіяний матеріальний збиток та моральна шкода, а порушені інтереси правосуддя в частині невиконання судового акту. З постановою заявник не погоджується, оскільки слідчим не враховані його доводи, викладені у заяві про складення експертами недостовірного висновку, який спростований спеціалістом з розрахунків кошторисної документації ОСОБА_7 , яким установлено порушення правил розрахунків та спотворення даних самих розрахунків на більш ніж 730 тис. грн. судовими експертами.

На підставі викладеного, просив визнати незаконною та скасувати постанову слідчого ОСОБА_4 від 02.10.2020р. про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0001652 від 10.09.2020р.

Заявник ОСОБА_3 надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути скаргу за його відсутності та без фіксування судового процесу технічними засобами, скаргу просив задовольнити. У зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суддя слідчий вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі іншого заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України оскарженню підлягає бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим може бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Вимогами ч.5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак слідчим при винесенні постанови вказані вимоги не дотримані.
Слідчий суддя, перевіривши матеріали поданої скарги, дійшов висновку про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілого ОСОБА_3 як таку, що винесена слідчим передчасно, оскільки постанова є невмотивованою, відповідно до положень ч. 5 ст. 110 КПК України.
З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги в частині скасування постанови слідчого від 02.10.2020 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_8 .
Щодо вимог про вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КК України. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України оскарженню підлягає бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.
Проаналізувавши норми Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 36, 40 КПК України, якими встановлено перелік повноважень слідчого, прокурора під час досудового розслідування, суд приходить до висновку, що організація та виконання повного, об`єктивного та належного досудового розслідування виходить за межі повноважень суду. Також, слідчий суддя не має повноважень зобов`язати слідчого чи прокурора вчинити дії, які він не зобов`язаний вчиняти в установлений КПК України строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 55, 93, 153, 220, 303 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 02.10.2020р. про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0001652 від 10.09.2020р. задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 02.10.2020р. про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0001652 від 10.09.2020р - скасувати.

В задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1