печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

захисника адвоката ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 (дистанційно у режимі відеоконференції з Жовтневого районного суду м. Дніпра),

розглянувши дистанційно у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за клопотанням захисника підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001815 від 20.08.2019 ОСОБА_6 ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави відносно підзахисного на більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, -

В С Т А Н О В И В :

02.07.2020 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання захисника підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001815 від 20.08.2019 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , згідно вимог якого останній просить змінити підозрюваному ОСОБА_6 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні №0001815, внесеного в ЄРДР 20.08.2019 р. за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, раніше обраний запобіжний захід у вигляді застави на більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного обов`язків.

Мотивуючи подане клопотання адвокат вказує, що міцність соціальних зав`язків ОСОБА_6 в місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців, виключно позитивна репутація підозрюваного та його майновий стан, відсутність притягнення до кримінальної та адміністративної відповідальності, в сукупності з іншими доводами, вказує на відсутність достатніх підстав для продовження дії запобіжного заходу у вигляді застави та застосування обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні клопотання підтримали за викладених обставин та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо заявленого клопотання та просив відмовити, вказуючи на актуальність ризиків у кримінальному провадженні та обґрунтованість підозри.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 201 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід, його захиснику гарантується право на звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001815, внесеного в ЄРДР 20.08.2019 р. за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва у справі №757/46485/19-к від 31.08.2019 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 23.09.2019 року, було задоволено клопотання начальника спеціального відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0001815 від 20.08.2019 р., і застосовано щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 14 ч.4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вищевказаною ухвалою одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 8095 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 15 000 035 (п`ятнадцять мільйонів тридцять п`ять) грн.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/53812/19-к від 15.10.2019 року було частково задоволено клопотання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу в частині зменшення розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави до 1 000 000 (одного мільйона) гривень.

Вищевказаною ухвалою слідчого судді покладено на підозрюваного, у разі внесення застави, обов`язок здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

16.10.2019 року на депозитний рахунок ТУ ДСА у м. Києві були внесені грошові кошти у розмірі 1 000 000 грн. у якості застави відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.10.2019 року.

Після внесення та надходження вищевказаних грошових коштів у якості застави на депозитний рахунок ТУ ДСА у м. Києві підозрюваний ОСОБА_6 був звільнений з ДУ «Київський слідчий ізолятор».

17.10.2019 року ОСОБА_6 здав на зберігання до Головного управління ДМС в Дніпропетровській області паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

27.11.2019 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва було частково задоволено клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 . Строк дії обов`язків, окрім застосування електронного засобу контролю, продовжено до 26.01.2020р. включно.

23.01.2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва було частково задоволено клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 . Строк дії обов`язків, окрім обов`язків щодо зміни місця проживання та пересування по території України без дозволу слідчого, продовжено до 29.02.2020р. включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/584020-к від 18.02.2020 року було частково задоволено клопотання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу в частині зменшення розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави до 100 000 (ста тисяч) гривень.

Грошові кошти в розмірі 900 000 (дев`ятисота тисяч) гривень, які були внесені заставодавцем ОСОБА_9 , були повернуті останній.

26.02.2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва було задоволено клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 . Строк дії обов`язків продовжено до 26.04.2020р. включно.

26.04.2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва було задоволено клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 . Строк дії обов`язків продовжено до 26.06.2020р. включно.

24.06.2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва було частково задоволено клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 . Строк дії обов`язків, окрім заборони на спілкування із свідками та іншими особами, продовжено до 25.08.2020р. включно.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у захисника підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001815 від 20.08.2019 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 права на звернення до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Так, при продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя виходив з наявних в наданих суду матеріалах даних про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, доведеність та наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України, при обранні чи зміні запобіжного заходу слідчий суддя, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя зазначає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується доводами прокурора з урахуванням того, що вони були предметом перевірки слідчих суддів при застосуванні запобіжного заходу, продовження строку його дії та, що також встановлено під час судового розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного ОСОБА_6 з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення, що узгоджується з практикою ЄСПЛ (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року), а відтак слідчий суддя не приймає до уваги сторони захисту щодо необґрунтованості підозри.

Вирішуючи питання про зміну підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує положення, які передбачені КПК, вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання сторони захисту приймає до уваги, що з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження упродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість.

Судовим розглядом встановлено, що задля усунення ризику залишення території України підозрюваний ОСОБА_6 залишив на зберігання органу досудового розслідування паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що в розрізі обставин вчинення кримінального правопорушення та враховуючи строк здійснення досудового розслідування, слідчий суддя приходить до переконання, щов матеріалах кримінального провадження відсутні обставини, які б свідчили про можливість ОСОБА_6 в подальшому ухилятися чи переховуватися від органів слідства чи суду.

Що стосується тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 злочину як підстави для переховування, то в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Стороною захисту доведено, що поведінка ОСОБА_6 протягом досудового розслідування справи свідчить про відсутність ризику того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, а й переконує, що ОСОБА_6 заінтересований у проведенні об`єктивного та ефективного досудового розслідування, готовий надавати покази та співпрацювати з органами досудового розслідування.

При аналізі ризику, що підозрюваний може незаконно вплинути на свідків, що можуть викривати його причетність до вчинених злочинів, а також на інших підозрюваних, які є співучасниками злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , то враховуючи стадію досудового розслідування, не можна розцінювати вказаний ризик як актуальний, іншого стороною обвинувачення слідчому судді не доведено.

В контексті вказаного слідчий судді приймає до уваги, що у рішенні "Москаленко проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що ризик того, що заявник примушуватиме свідків давати неправдиві показання має вимірюватися наявністю достатніх підтверджуючих даних. Подібних доказів впливу на свідків матеріали кримінального провадження не містять.

Щодо існування ризику того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи вплинути на його хід слід зазначити, що якщо на час обрання запобіжного заходу, в уяві органів досудового розслідування й міг існувати даний ризик, то на теперішній час жодних обставин, які б свідчили про можливість такого впливу підозрюваного в матеріалах кримінального провадження не існує.

Щодо практики ЄСПЛ з цього приводу, то слід сказати, що в рішенні Європейського суду з прав людини, яке є обов`язковим для врахування українськими судами, у справі "Каучор проти Польщі" від 03.02.2009 вказано:

«46. На думку органів влади, ймовірне призначення заявникові суворого вироку спричинило виникнення твердження про те, що заявник перешкоджатиме провадженню. Суд зазначає, що органи судової влади недостатньо обґрунтували наявність небезпеки фальсифікації доказів з його сторони. Суд зазначає, що уряд спирався на припущення, ніби заявник перешкоджатиме провадженню у справі тому, що він не визнав себе винним. Суд вважає, що їхнє мотивування виявляло очевидну зневагу до принципу презумпції невинуватості й за жодної обставини не може слугувати за правомірну підставу для позбавлення заявника волі.»

З урахуванням вказаного, слідчий суддя вважає, що у світлі встановлених обставин наявна необхідність у зміні запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання, при якому буде дотримано завдання кримінального провадження та одночасно не буде допущено порушення прав третіх осіб.

На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік підозрюваного; міцність соціальних зв`язків, наявність сім`ї; відсутність судимостей; дотримання підозрюваним умов застосованого запобіжного заходу та виходячи з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання захисника.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 179, 182, 183, 201, 205, 309, 372, 376, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Змінити підозрюваному у кримінальному провадженні № 0001815 від 20.08.2019 ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави на більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання слідчому/прокурору, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001815 від 20.08.2019 свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками, визначеними прокурором, слідчим, слідчим суддею чи судом.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1