У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 року м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Біла Церква Київської області матеріали за поданням заступника начальника Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до діючого законодавства у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Узин Київської області Білоцерківського району, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої 17.06.2020 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 рік,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджена 17.06.2020 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 рік. З 27.07.2020 поставлена на облік Білоцерківського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

Заступник начальника Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області Міністерства юстиції України звернулась до суду з поданням, в якому просить вирішити питання про приведення вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.06.2020 відносно засудженої ОСОБА_4 у відповідність до діючого законодавства, посилаючись на те, що 01.07.2020 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 за № 2617-VIII, яким змінено санкцію статті за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, у зв`язку з чим просить привести вирок щодо ОСОБА_4 у відповідність до даного Закону.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить розгляд подання проводити без його участі, подання підтримав, просив задовольнити.

Засуджена ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою в якій просить розгляд подання проводити без її участі, подання просила не задовольняти, оскільки воно погіршує її становище.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд подання без його участі.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду подання суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Суд, дослідивши матеріали особової справи, вважає, що подання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджена 17.06.2020 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 рік. Вирок набрав законної сили 17.07.2020.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018, який набрав законної сили 01.07.2020, внесені зміни до санкції статті 185 ч. 1 КК України, які пом`якшують кримінальну відповідальність.

Згідно з санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, яка з 01.07.2020 кваліфікується як кримінальний проступок, передбачена відповідальність у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Також, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Частиною 2 статті 4 КК України встановлено, що злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Частиною 1статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Частиною 3 зазначеної статті визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію в часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Приписами ч. 3 ст. 74 КК України визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1ст. 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

На підставі вищевикладеного, суд зазначає, що положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VII, який набрав законної сили 01.07.2020, мають зворотню дію в часі в частині санкції ч. 1 ст. 185 КК України, з якої виключено такий вид покарання як позбавлення волі, однак вироком суду до засудженої застосоване положення ст. 75, 76 КК України та звільнено від відбування покарання з випробуванням, тобто фактично призначене покарання у виді позбавлення волі засудженою не відбуте, тому вирішення питання щодо приведення вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.06.2020 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VII є недоцільним. Оскільки до засудженої застосовано положення ст. 75, 76 КК України, нею не відбуто жодного дня призначеного покарання, застосування положень ч. 3 ст. 74 та ч. 1 ст. 72 КК України та зарахування відбутої частини покарання є неможливим.

Додатково слід зазначити, що будь-яких негативних наслідків для засудженої не настає, оскільки у випадку виконання нею покладених на неї обов`язків та не вчинення нового злочину після закінчення іспитового строку засуджена звільняється судом від призначеного їй покарання, в той час як у разі скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої для відбування призначеного покарання, суд може вирішити зазначене питання про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018, а тому суд приходить до висновку, що зазначене подання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 72, 74, 75, 78 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання заступника начальника Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до діючого законодавства у відношенні ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом 7 днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1