ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/639/20 Справа № 711/4972/20 Категорія: ст. 82 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції з

ДУ «Черкаська виправна

колонія (№ 62)» :

засудженого ОСОБА_8 ,

представника колонії ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.08.2020, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , поданого в інтересах ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 03.07.2013 ОСОБА_8 засуджений за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23.10.2013 року вирок Менського районного суду Чернігівської області від 03.07.2013 року змінено, виключено з мотивувальної частини вироку суду обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 - настання тяжких наслідків, завданих злочинів. Перекваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_8 з ч. 2 ст. 289 КК України на ч. 1 ст. 289 КК України, призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. За п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України призначено засудженому ОСОБА_8 покарання у виді 12 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді 12-ти років позбавлення волі.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.02.2016 року ОСОБА_8 зараховано термін попереднього ув`язнення з 02.11.2012 року до 23.10.2013 року в строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

20.07.2020 на адресу Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.08.2020 відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, оскільки ОСОБА_8 не довів, що він твердо став на шлях виправлення, так як його поведінка за весь період відбутого покарання не носить системного характеру та не є такою, що може слугувати прикладом для інших засуджених.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її необґрунтованою, просив скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою клопотання захисника ОСОБА_7 задовольнити та замінити засудженому ОСОБА_8 невідбуту частину покарання більш м`яким, а саме виправними роботами в межах строку, встановленого у Загальній частині КК України для даного виду покарання.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на час винесення судом першої інстанції рішення засуджений ОСОБА_8 відбув 7 років 9 місяців 9 днів із призначених йому до відбування 11 років 8 днів, тобто відбув більшу частину покарання необхідну для здобуття права на застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення, він працевлаштований на промисловій зоні установи, відповідально ставиться до покладених на нього обов`язків,додержується правил трудового розпорядку, охорони праці та техніки безпеки, за що має декілька заохочень за період з 2014 року по теперішній час. За дотримання правил та умов відбування покарання також неодноразово заохочувався. Позитивно характеризується.

В суді першої інстанції представник установи та прокурор не заперечували проти застосування до ОСОБА_8 ст.. 82 КК України

За період з 2014 по 2017 роки ОСОБА_8 мав 7 стягнень, які погашені. Також він має 10 заохочень за сумлінну поведінку і ставлення до праці, останні 2 отримані в цьому році.

Крім того на адресу установи , де відбуває покарання ОСОБА_8 , надійшов лист від директора ТОВ «Чернігів-Вторкольормет» згідно якого у разі звільнення ОСОБА_8 він буде працевлаштований на даному підприємстві.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити; думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, думку представника установи ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження та особової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси вказаним вимогам відповідає.

Положеннями ч. 1 ст. 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Як вбачається з ч.3 ст.82 КК України умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є те, що засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі (п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України).

Згідно вимог Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 був засуджений вироком Менського районного суду Чернігівської області від 03.07.2013 за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 263, ч. 2 286, ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23.10.2013 року вирок Менського районного суду Чернігівської області від 03.07.2013 року змінено, виключено з мотивувальної частини вироку суду обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 - настання тяжких наслідків, завданих злочинів. Перекваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_8 з ч. 2 ст. 289 КК України на ч. 1 ст. 289 КК України, призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. За п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України призначено засудженому ОСОБА_8 покарання у виді 12 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді 12-ти років позбавлення волі.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.02.2016 року ОСОБА_8 зараховано термін попереднього ув`язнення з 02.11.2012 року до 23.10.2013 року в строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Станом на час розгляду клопотання судом першої інстанції, він відбув 2/3 частини строку призначеного йому покарання.

За час утримання в СІЗО м. Чернігів характеризувався посередньо, порушень режиму утримання не допускав, до праці не залучався, заохочень та стягнень не мав.

В ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» відбуває покарання з 12.11.2013. За час перебування в установі характеризується позитивно. За допущені порушення встановленого порядку відбування покарання, 7 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення на даний час погашені у встановленому законом порядку. Допущені порушення виражались у порушенні розпорядку дня, а також у порушенні локалізації. Працевлаштований на виробництві, до праці ставиться задовільно. За підсумками праці має 10 заохочень, наданих правами установи

Адміністративна комісія установи неодноразово відмовляла ОСОБА_8 у зміні умов тримання шляхом переведення до дільниці соціальної реабілітації 15.11.2017, у застосуванні ст. 82 КК України 20.11.2019, як засудженому, який не став на шлях виправлення, не довів його та частково визнав вину.

Також ж матеріалів особової справи вбачається, що відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_8 від 15.11.2017 (т.2а.с.48-49), останній характеризується посередньо, оскільки допускає порушення розпорядку дня та порушення локалізації, на заходи виховного та профілактичного характеру не реагує, належні висновки для себе не робить. Був працевлаштований, до праці ставиться безвідповідально, змінне завдання виконував лише під контролем персоналу установи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставився не завжди сумлінно. Зусиль до виправлення не докладав.

З характеристики на ОСОБА_8 від 19.11.2019 (т.2 а.с. 126-127 особової справи) вбачається, що ОСОБА_8 характеризувався посередньо. Мав як стягнення, так і заохочення. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставився не завжди сумлінно.

За весь період відбування покарання, поведінка засудженого не свідчила про його готовність до самокерованої та правослухняної поведінки.

Враховуюче вищевикладене і те, що заміна невідбутого покарання має надзвичайно важливе значення, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_8 на шлях виправлення не став, а саме: своєю поведінкою і ставленням до виконання обов`язків у період всього відбування покарання не засвідчив успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до нього більш м`якого виду покарання.

Колегія суддів не погоджується з доводами захисника ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_8 поведінкою довів своє виправлення і заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки це спростовується наведеними вище фактичними даними.

Доводи захисника про безпідставне врахування судом першої інстанції характеристик на засудженого ОСОБА_8 від 15.11.2017 та від 19.11.2019 є необґрунтованими , оскільки при вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким враховується поведінка засудженого за весь період відбування покарання, а не за незначний проміжок часу, 7 місяців, що передував зверненню з відповідним клопотанням.

Позитивні зміни, які відбуваються в поведінці засудженого ОСОБА_8 можуть свідчити про те, що він намагається стати на шлях виправлення, але не виправився раніше визначеного його вироком суду строку.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , а тому ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.08.2020 слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419,537, 539 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 серпня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , поданого в інтересах ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :