Номер провадження: 11-сс/813/7/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючої - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.12.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні №0001386, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2020,-

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.12.2020 задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів, до 15.02.2021, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Іллічівськ Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні №0001386, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2020.
Рішення слідчого судді мотивоване наявністю у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженн; а також неможливістю застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Слідчий суддя, враховуючи положення ч. 4 ст. 184 КПК України, обставини вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та встановлені в судовому засіданні ризики, враховуючи, що в результаті ймовірного вчинення кримінального правопорушення загинула людина, прийшов до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_8 без визначення розміру застави.
Зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи яка їх подала.
Не погодившись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із можливим покладенням на нього певних обов`язків: не залишати цілодобово місце проживання; носити електронній засіб контролю; утримуватись від спілкування із потерпілим, свідками; повідомляти суд про зміну свого місця проживання на іншу адресу тощо, що в повній мірі можуть забезпечити мету і підстави застування запобіжного заходу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисниця вказує, що долученими до клопотання доказами не підтверджується наявність у кримінальному провадженні ризиків, заявлених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, не доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя невмотивовано застосував до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 18.12.2020, приблизно о 01:00 годині, у темний час доби, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог п. 2.9. а) «Правила дорожнього руху» України, який передбачає, що:
п.2.9. «Водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,
не маючи посвідчення водія, тобто в порушення вимог п. 2.1. а) «Правила дорожнього руху» України, відповідно до якого:
п.2.1. «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:
а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії»,
достеменно знаючи та розуміючи, що керування транспортним засобом у стані сп`яніння і без посвідчення водія заборонено, приступив до керування технічно справним легковим автомобілем «LEXUS IS200», реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Великобританії), на якому став здійснювати рух по правій смузі проїзної частини вул. Стара Люстдорфська дорога, яка має по одній смузі для руху транспортних засобів зустрічних напрямків, поділених між собою лінією горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) Розділу 34 «Правила дорожнього руху» України, мікрорайону Зелений Гай
с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області, з боку смт. Таїрове в напрямку
м. Одеси.
В цей час у зустрічному для нього напрямку, тобто по правій смузі проїзної частини вул. Стара Люстдорфська дорога мікрорайону Зелений Гай с. Лиманка, з боку м. Одеси в напрямку смт. Таїрове, здійснював рух легковий автомобіль «FORD FOCUS», реєстраційний номер EPI НОМЕР_2 (реєстрація Республіки Польща), під керуванням водія ОСОБА_11 .
Під час руху водій ОСОБА_8 не переконався в безпеці свого руху, не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, свої практичні навички керування транспортними засобами, стан свого здоров`я і своє самопочуття, а також особливості завантаження і стан свого автомобіля, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, діючи з необережності та в порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. б), 12.1. «Правила дорожнього руху» України, а також вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Розділу 34 «Правила дорожнього руху» України, які наказують:
п.1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п.2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п.12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;
34. «ДОРОЖНЯ РОЗМІТКА
1. Горизонтальна розмітка
Горизонтальна розмітка має таке значення:
1.1 - (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей;
Лінію 1.1 перетинати забороняється»,
уважним не був, постійно не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого відповідно не відреагував на її зміну, не обрав безпечну швидкість руху, не вжив належних і своєчасних заходів до зниження швидкості свого руху до безпечної на даній ділянці вулиці, а проявляючи злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, продовжив рух із попередньою швидкістю, внаслідок чого під час проїзду ділянки вул. Стара Люстдорфська дорога мікрорайону Зелений Гай с. Лиманка, яка розташована біля будинку №18, на якій мається заокруглення дороги вправо за ходом руху транспортних засобів в бік м. Одеси, не впорався із керуванням свого автомобіля, перетнув лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 «Правила дорожнього руху» України, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення лівою передньою частиною кузова керованого ним автомобіля «LEXUS IS200» з лівою передньою частиною кузова автомобіля «FORD FOCUS», який здійснював рух по проїзній частині свого напрямку руху.
Внаслідок даної ДТП пасажиру автомобіля «LEXUS IS200» ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці події, а водію автомобіля «FORD FOCUS» ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заподіяні тілесні ушкодження, з приводу яких останнього госпіталізовано до КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради».
Допущенні водієм ОСОБА_8 порушення вимог п.п. 1.5., 2.1 а), 2.3. б), 2.9. а), 12.1. «Правила дорожнього руху» України, а також вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Розділу 34 «Правила дорожнього руху» України, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та у своїй сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_12 .
18.12.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив їх задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржену ухвалу без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно

ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, тому не перевіряються апеляційним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

При розгляді апеляційної скарги, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого дотримався вищевказаних вимог Закону та Конвенції, повно та всебічно дослідив наявні докази, надавши їм вірну правову оцінку, та прийшов до обґрунтованого висновку про доведення органом досудового розслідування та прокурором в судовому засіданні неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Щодо доводів апеляційної скарги про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.
З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, санкція статті якої передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, а тому до ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи висновки слідчого судді доведеність неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним у кримінальному провадженні ризикам, апеляційний суд враховує такі обставини.

ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється на даній стадій досудового розслідування у вчиненні тяжкого злочину, зокрема у тому, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія, яке у нього було вилучене на підставі рішення суду за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, порушив Правила дорожнього руху, що призвело до загибелі людини та поставило під загрозу життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, що свідчить про нехтування ОСОБА_8 встановленими для кожного учасника дорожнього руху вимогами, а також дані про особу підозрюваного, який не судимий, офіційно непрацевлаштований, має місце реєстрації та постійне місце проживання у м. Чорноморську Одеської області.

Разом з тим, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, апеляційний суд вважає, що підозрюваний може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому тяжкий злочин, а тому цей ризик знайшов своє підтвердження. Також знайшов своє підтвердження ризик того, що перебуваючи на свободі, підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному проваджені, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На переконання апеляційного суду, доводи захисника про наявність міцних соціальних зав`язків та позитивної характеристики підозрюваного не можуть бути визнані в цьому випадку підставами для скасування оскарженої ухвали слідчого судді, оскільки зазначені обставини в сукупності не знижують суспільної небезпечності особи підозрюваного і злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , та не зменшують встановлених слідчим суддею ризиків, а суспільний інтерес щодо перебування

ОСОБА_8 під вартою в цьому випадку переважає його особистий інтерес.

Апеляційний суд, враховуючи обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило суспільно-небезпечні наслідки у виді смерті потерпілого, вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та, враховуючи положення ч 4 ст. 183 КПК України, погоджується з висновком слідчого судді про неможливість застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Разом із тим, апеляційний суд враховує те, що право на життя захищається у ст. 2 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. При цьому, згідно зі сталою практикою Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) це право вважається порушеним не тільки у разі позбавлення життя, але і при серйозних пошкодженнях організму людини, які не спричинили його смерть, але представляли серйозну загрозу його життю. Держава повинна не тільки утримуватися від умисного позбавлення людини життя, але і дотримуватися позитивного зобов`язання захищати життя людини від посягань третіх осіб або від ризику хвороби, яка може спричинити смерть.

Захисник надав апеляційному суду виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого щодо стану здоров`я підозрюваного. Надані довідки не вказують про наявність тяжкого стану здоров`я та неможливість перебування підозрюваного в умовах

ДУ "Одеський слідчий ізолятор".

Інших доводів апеляційному суду не було представлено.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на матеріалах справи. Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого злочину дають достатні підстави вважати, що на даний час доведено існування зазначених слідчим суддею в оскарженій ухвалі ризиків, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки він не здатний запобігти наявному в кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Слідчим суддею обґрунтовано доводи про неможливість визначення альтернативного виду запобіжного заходу застави в даному кримінальному провадженні.

Апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для скасування оскарженого судового рішення.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката
ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.12.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні №0001386, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2020, залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4