Справа № 749/196/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/316/20
Категорія - ч. 4 ст. 187 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 05 вересня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2020 року щодо:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Урух Лескенського району, Республіки Кабардино-Балкарія, Російська Федерація, громадянина Російської Федерації, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні 4 неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, 4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2020 року ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, 4 ст. 187 КК України та йому призначено покарання:

- за ч.3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією всього належного йому майна;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією всього належного йому майна.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 та ОСОБА_12 задоволено частково та ухвалено стягнути ОСОБА_13 :

- на користь ОСОБА_12 6 207 317 грн. в рахунок спричиненої матеріальної шкоди та 100 000 грн. в рахунок спричиненої моральної шкоди, а всього 6 307 317 грн.

- на користь ОСОБА_11 100 000 грн. в рахунок спричиненої моральної шкоди та 1 139 464 грн. в рахунок спричиненої матеріальної шкоди, а всього 1 239 464 грн.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати у сумі 1 555 грн. 30 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 вересня 2018 року на мобільний телефон марки «Айфон 7» ІМЕІ НОМЕР_1 , зарядний пристрій до мобільного телефону, гарнітура (навушники) до телефону, грошові кошти в сумі 2300 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів, грошові кошти в сумі 30 турецьких лір, банківську картку VISA НОМЕР_2 , картку для дзвінків, обкладинку до водійського посвідчення, обкладинка до паспорта, водійське посвідчення НОМЕР_3 залишено чинним до виконання конфіскації.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 жовтня 2017 року на тимчасово вилучене майно під час обшуку за адресою АДРЕСА_2 , у якому проживає ОСОБА_14 , залишено чинним до розгляду кримінального провадження № 0001279.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду захисник-адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження закрити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що його підзахисний наполягає на своїй непричетності до інкримінованих кримінальних правопорушень та повідомив, що його впізнання потерпілим ОСОБА_12 проходило за попередньої вказівки потерпілому працівником поліції на нього, як на особу, що вчинила розбійний напад і він потерпілих вперше побачив в рамках розслідування даного кримінального провадження. Захисник вважає, що невинуватість ОСОБА_10 підтверджується рядом досліджених доказів, які прямо не вказують на його непричетність до вчинених злочинів. На переконання захисника суд першої інстанції безпідставно та без посилання на належні та допустимі докази відкинув показання ОСОБА_10 щодо його невинуватості, поклав обов`язок по доведенню невинуватості на обвинуваченого, критично не оцінив показання потерпілого ОСОБА_12 з огляду на їх недостовірність та суперечливість в частині того, що останній начебто в одному із нападників впізнав обвинуваченого, оскільки вони суперечать об`єктивним даним, отриманим в ході НСРД. Вважає, що критичній оцінці підлягають показання свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , з огляду на те, що за повідомлених ними обставин темної пори доби, відсутність освітлення, перебування їх в рухомому транспортному засобі, перебування впізнаваних на узбіччі протилежної сторони ділянки дороги, унеможливлювало спостерігати ті обставини, на які вони посилаються і в матеріалах справи відсутні докази, що вказані свідки в ніч на 24 лютого 2017 року здійснювали добове чергування.

Апелянт також вважає, що місцевий суд безпідставно послався на протокол пред`явлення для впізнання від 25 липня 2017 року за участі потерпілого ОСОБА_17 , оскільки обставини про які повідомив потерпілий при яких начебто відбувалось впізнання ним ОСОБА_10 , не відповідають оформленому процесуальному документу, а при оцінці показань потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_17 та результатів проведених за їх участі процесуальних дій пред`явлення для впізнання - не врахував відсутність в матеріалах кримінального провадження даних (фотороботів) щодо характерних ознак, за якими потерпілі в різні часові проміжки впізнавали обвинуваченого. На думку захисника, суд першої інстанції також безпідставно послався як на належні та допустимі докази і такі що доводять вину ОСОБА_10 результати проведених НСРД відносно ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , враховуючи, що вказані особи в ході судового розгляду в місцевому суді встановлені (ідентифіковані) не були і показання в суді безпосередньо не надавали, а з матеріалів НСРД вбачається, що особи відносно яких вони проводилися повідомляють, що певні обставини нападу на «Божка» їм стало відомо зі слів третіх осіб, і в ході досудового розслідування та судового розгляду встановлені та допитані не були.

Зазначає, що в порушення норм КПК України, Законів України «Про оперативно-розшукову діяльність» «Про організаційно-правові особи боротьби з організованою злочинністю» та висновків викладених в рішенні КСУ від 12 жовтня 2011 року № 1-31/2011 щодо офіційного тлумачення положень ч. 3 ст. 62 Конституції України при ухваленні вироку суд безпідставно послався на недопустимий доказ результати проведених НСРД відносно ОСОБА_19 , оскільки не врахував незаконність залучення до вказаної процесуальної дії в якості «іншої особи» потерпілого ОСОБА_12 .

Вказує, що в порушення вимог ст..ст. 86, 248 КПК України місцевий суд безпідставно послався на недопустимий доказ результати проведених НСРД відносно ОСОБА_20 , оскільки ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 26 липня (а не червня як це зазначено у вироку) 2017 року дозволу на їх проведення відносно останнього не надавалося. Резолютивна частина вказаного рішення взагалі не містить даних про надання дозволу на проведення НСРД відносно ОСОБА_20 . І сам висновок Апеляційного суду Чернігівської області щодо надання дозволу на проведення НСРД аудіо-, відео контролю публічно доступного місця приміщення Вишгородського ВП ГУНП в Київській області суперечить положенням ч. 2 ст. 267 КПК України, оскільки всі приміщення відділків поліції в Україні є режимними об`єктами з охороною, доступ до яких обмежений, а отже не є публічно доступними місцями в контексті вказаної норми КПК України.

В апеляційній скарзі захисник стверджуючи про порушення права на захист ОСОБА_10 обґрунтовує це тим, що стороні захисту було відмовлено: у повторному виклику та допиті свідків ОСОБА_15 і ОСОБА_16 ; наданні тимчасового доступу до речей та документів які містять охоронювану законом таємницю, що містяться у Сновському ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області, зокрема даних з журналів реєстрації виїзду та в`їзду службового транспорту, видачі здачі табельної зброї, та ін.; у проведенні слідчого експерименту за участі свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Крім того, на думку захисника визнаючи ОСОБА_10 винним у пред`явленому обвинуваченні місцевий суд не врахував та не застосував положення ч. 5 ст. 72 КПК України в редакції закону № 838-VIII, не зарахувавши ОСОБА_10 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В поданих запереченнях на апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 представник потерпілих адвокат ОСОБА_7 просить відмовити в її задоволенні, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2020 року відносно ОСОБА_10 залишити без змін.

В доповненнях до своєї апеляційної скарги захисник-адвокат ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду, кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 закрити та залишити без розгляду цивільний позов ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до обвинуваченого про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування зазначених вимог вказує, що згідно матеріалів кримінального провадження перекладача органом досудового розслідування було залучено на стадії ознайомлення з матеріалами кримінального провадження після повернення обвинувального акту прокурору з цих підстав, тобто, при проведенні всіх слідчих дій, в тому числі за участі обвинуваченого, останній не був забезпечений перекладачем, що призвело до порушення його прав. Апелянт вважає, що суд безпідставно послався на висновок експерта № 399 від 16 червня 2017 року як на доказ вартості майна начебто викраденого у потерпілих ОСОБА_21 , не врахувавши, що вказаний висновок побудований на припущеннях та містить данні про ймовірну вартість майна станом на 24 лютого 2017 року, що безпосередньо експертом не досліджувалося, а подана потерпілими позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, якою встановлено вимоги до позовної заяви.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_10 15 лютого 2017 року близько 20 години 40 хвилин, за попередньою змовою із Особою 1, Особою 2, Особою 3, матеріали стосовно яких виділені в окреме кримінальне провадження, з метою заволодіння чужим майном, через вхідні двері проникли до будинку ОСОБА_17 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де напали на останнього, застосовуючи до нього насильство, яке виразилось у зв`язуванні рук, заклеюванні рота скотч-стрічкою, нанесенні ударів руками в ділянку голови, обличчя, тулубу та кінцівок, прикладанні гарячої праски до живота, спини та кінцівок, заподіяли ОСОБА_17 тілесні ушкодження, у вигляді: опіків шкіряних покровів 1-2 ст. тулубу, обох нижніх кінцівок 3% поверхні тіла, котрі виникли від дії високих температур і, відповідно до висновку судово-медичного експерта № 156 від 18 лютого 2017 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та тілесні ушкодження у вигляді: синців та забоїв м`яких тканин голови, обличчя, лівої кисті, правого променевого-зап`ясткового суглобу, саден голови, обох верхніх кінцівок, котрі виникли від дії тупих предметів та, відповідно до висновку судово-медичного експерта № 156 від 18 лютого 2017 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності, тим самим застосувавши до ОСОБА_17 насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, заволоділи його майном, а саме: грошовими коштами у розмірі 400 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 15 лютого 2017 року становить 10 892,18 грн., грошовими коштами в сумі 300 грн, травматичним пістолетом ПМ кал. 9 мм вартістю 7 800 грн., згідно довідки ТСО України підприємства «Обласного стрілецько-спортивного клубу» № 101 від 29 серпня 2017 року, виробами із золота, а саме: золотою обручкою 583 проби вагою 6 грамів, що згідно закупівельної ціни НБУ на золото 583 проби станом на 15 лютого 2017 року становить 3 694 грн. 08 коп., золотим перстнем 583 проби, вагою 10 грамів, що згідно закупівельної ціни НБУ на золото 583 проби станом на 15 лютого 2017 року становить 6 156 грн. 80 коп., годинником жовтого кольору вартістю 200 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 15 лютого 2017 року становить 5 446 грн. 09 коп., шкіряними рукавицями чорного кольору вартістю 200 грн., ліхтариком чорного кольору вартістю 280 грн., мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy Асе З Duos GT-S7272» чорного кольору вартістю 2 000 грн., мобільним телефоном «Samsung» моделі GT-S6802 (SEK) вартістю 450 грн., з сім-карткою «лайфселл» вартістю 30 грн. згідно висновка експерта № 1879/1880/17- 24 від 19 квітня 2017 року, чим спричинили потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 37 249 грн. 15 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 24 лютого 2017 року близько першої години ночі ОСОБА_10 , за попередньою змовою із Особою 1, Особою 2, Особою 3, матеріали стосовно яких виділені в окреме кримінальне провадження, з метою заволодіння чужим майном, шляхом відгинання замикаючого пристрою металопластикового вікна, проникли до будинку родини ОСОБА_21 , розташованого за адресою АДРЕСА_4 , де напали на родину та, використовуючи предмети зовні схожі на пістолети, застосували до потерпілого ОСОБА_12 насильство небезпечне для здоров`я, що виразилось у нанесенні ударів кулаками та ногами по тулубу та обличчю, зв`язуванні рук, погрожуючи йому застосуванням насильства, небезпечного для життя, та застосували до потерпілої ОСОБА_11 насильство, що виразилось у зв`язуванні рук, та погрожуючи їй застосуванням насильства, небезпечного для життя останньої, заволоділи їх майном , а саме: грошовими коштами в сумі 150 тисяч доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 24 лютого 2017 року становить 4 035 942 грн. 90 коп.; 5 тис. євро, що згідно курсу НБУ станом на 24 лютого 2017 року становить 142 240 грн. 08 коп.; грошовими коштами в сумі 45 тис. грн., золотими злитками у кількості 7 шт. загальною вагою 700 грамів, виготовленими із золота 999,9 проби, вартістю 740 537 грн., ювелірними виробами: комплектом, який складається з ланцюжка, виготовленого із лігатурного сплаву золота 750 проби, вагою 50 грамів, кулона у вигляді ікони «Божої Матері», виготовленого з лігатурного сплаву золота 750 проби, вагою 10 грамів, браслета, виготовленого із лігатурного сплаву золота 750 проби, вагою 100 грамів, загальною вартістю 126 963 грн. 20 коп., ланцюжка, виготовленого з лігатурного сплаву золота 958 проби, вагою 5 грамів, вартістю 5 067 грн. 90 коп., ланцюжка, виготовленого з лігатурного сплаву золота 958 проби, вагою 2 грамів, вартістю 2 027 грн. 16 коп., золотим жіночим годинником з діамантами марки ВАUМЕ&МЕRСIER, вартістю 376 688 грн., золотою чоловічою печаткою з діамантом, вагою 5 грамів, 585 проби, вартістю 215 200 грн.; золотими сережками, всипаними діамантами, 958 проби, вагою 8 грамів, вартістю 107 600 грн.; золотою обручкою з великими діамантами 958 проби, вагою 5 грамів, вартістю 80 700 грн.; золотою обручкою з великим діамантом 958 проби, вагою 3 грами, вартістю 40 350 грн., золотою обручкою з дрібними діамантами 585 проби, вагою 3 грами, вартістю 16 140 грн., золотою обручкою з платиною та маленькими діамантами, 950 проби, вагою 3 грами, вартістю 9 000 грн., золотою обручкою з діамантами 958 проби, вагою 3 грами, вартістю 7 000 грн., золотою обручкою з камінням «янтаря» 585 проби, вагою 4 грами, вартістю 4 000 грн., комплектом з білого золота, який складається з ланцюжка довжиною 50 сантиметрів з діамантами 750 проби та сережок з металу білого кольору з діамантами вагою 16 грамів 750 проби, загальною вартістю 80 850 грн., золотим браслетом ручної роботи зі скарабеєм блакитного кольору вагою 15 грамів 958 проби, вартістю 16 140 грн., підвіскою - золотим хрестиком «Фаберже» з елементами білого золота з діамантами 750 проби вартістю 188 300 грн., золотою печаткою вагою 8 грамів, з камінням «агат» вартістю 94 150 грн., золотою підвіскою - хрестиком з діамантами 958 проби вартістю 67 250 грн.; швейцарським чоловічим годинником марки «Audemars Pigyet» із золота вагою 100 грамів 958 проби вартістю 914 600 грн., швейцарським годинником марки «TAGHeuer» з позолоченим браслетом вартістю 80 650 грн., біжутерією - яйце «Фаберже» (дублікат) в кількості 3-х штук червоного, зелено-блакитного та рожевого кольору, прикрашені білим камінням, загальною вартістю 1 614 грн.; металевою статуеткою білого кольору «верблюд» з білим камінням вартістю 538 грн., двома статуетками у вигляді «черепашок» вартістю 620 грн., браслетом жіночим (жіноча біжутерія) вартістю 3 200 грн., золотими монетами в кількості 10 штук, загальною вартістю 10 700 грн., срібними монетами в кількості 6 штук, загальною вартістю 4 800 грн., чим спричинили потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 7 417 868 грн. 24 коп., що є особливо великим розміром.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника-адвоката ОСОБА_9 , які висловились на підтримання поданої апеляційної скарги з доповненнями, думку прокурора та представника потерпілих, які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги сторони захисту та вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При перевірці матеріалів кримінального провадження апеляційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_10 та кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України судом першої інстанцій зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що у вироку відповідно до ст. 374 КПК наведено докладні мотиви.

За матеріалами провадження місцевим судом ретельно перевірено доводи сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_10 до заволодіння майном потерпілих та недопустимості ряду доказів. Зазначені в судовому рішенні мотиви про визнання цих доводів безпідставними, апеляційний суд вважає обґрунтованими і такими, що відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.

У процесі вивчення матеріалів кримінального провадження не було виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення доказів, які б викликали сумніви у їх достовірності. Всі докази, на яких ґрунтується обвинувачення, відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності.

Свої висновки про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні ним кримінальних правопорушень за викладених у вироку обставин, суд першої інстанції обґрунтував, дослідивши і проаналізувавши показання:

- обвинуваченого ОСОБА_10 , який вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та цивільні позови потерпілих не визнав та зазначив, що в Україні проживав з жовтня 2014 року три роки в ОСОБА_22 , а виїхав з України у 2017 року по паспорту громадянина України, зробленому за гроші. На території Чернігівської області бував неодноразово, відпочивав в ресторанах, на риболовлі. ОСОБА_23 знав місцевих, з ним і приїжджали, через нього спілкувались, у нього особисто спільних інтересів з жителями ОСОБА_24 не було. Його, ОСОБА_25 та ОСОБА_26 до ОСОБА_24 декілька разів привозив ОСОБА_27 , автомобілем "Рено" на єврономерах. Багато де був по Чернігівській області, де конкретно не знає. Чи був у Чернігові 15 лютого 2017 року, точно сказати не може, але заперечував, що був у будинку ОСОБА_17 та ОСОБА_21 . З собою возив гроші лише кишенькові, значних сум не возив. На території України не має джерела доходу, гроші заробляв у Турції та Росії, у Росії має свій бізнес, гроші йому передавали та переказували;

- потерпілого ОСОБА_17 , який у судовому засіданні підтвердив факт незаконного проникнення до його квартири та пояснив, що 15 лютого 2017 року приблизно о 20 год. у вікно біля входу хтось постукав, стояли поліцейські, сказали, що крадіжка у сусідньому будинку та попросили вийти, він вийшов, отримав удар, від чого дещо розгубився, на розі будинку було ще троє, його затягли у коридор, один накинув удавку на шию, інший світив у очі, щоб він не бачив. Зайшовши до будинку, вони вчотирьох повалили його на підлогу, зв`язали руки та ноги скотчем та пластиковими стяжками, після чого три чоловіки за виключенням "псевдополіцейського" одягли на обличчя чулки чорного кольору. Оскільки нападники вдягнули маски на обличчя не відразу, а уже у будинку, він впізнав серед нападників обвинуваченого ОСОБА_10 . Погрози обвинувачених він сприймав як реальні;

- потерпілого ОСОБА_12 , який у судовому засіданні підтвердив факт незаконного проникнення в ніч з 23 лютого на 24 лютого 2017 року до його оселі невідомих йому людей та пограбування. Зазначив, що він ліг спати в одній кімнаті, дружина та син в іншій кімнаті на другому поверсі, прокинувся від того, що почув гучний стук, в кімнаті включили світло. Один з нападників намагався залізти під подушку, ударив його пістолетом, він схопив нападника за руку з пістолетом і з силою перекинув через ліжко. Коли він піднявся то нападник, що стояв навпроти кинувся на нього, позаду інші два напали на нього, застосували удушливий прийом. Він постукав два рази по нозі і його відпустили, тому він зрозумів, що це спортсмени. Зброя була в усіх трьох. Він бачив трьох нападників, але відчував, що в коридорі є і четвертий. Один з них постійно знаходився біля потерпілого, у нього рухи були спортсмена, постійно крутив головою, розминав спину, професійно реагував на постукування рукою, щоб зменшити силу тиску при виконанні больового прийому. Всі виконували вказівки спортсмена. У подальшому нападники зв`язали його, декілька разів ударили по тулубу та почали погрожувати застосуванням сили до нього, його дружини та дитини, якщо він не віддасть гроші та цінності. Він сприймав погрози як реальні, просив, щоб убили його, а дитину та дружину не чіпали. Під час боротьби маска в одного з них припіднялась і він у світлі ліхтарів роздивився його обличчя. У подальшому опізнавав його на досудовому слідстві. Він бачив, що викрадене нападники складали у його чемодан. У підвальному приміщенні вони забрали накопичувачі інформації з камер спостереження. Нападники вимагали ще гроші, били ногами, говорили, що не та сума, він їм пояснив, що перед цим купив автомобіль. На час написання заяви був у стресовому стані, міг написати неточно, через місяць все згадав, навіть, зміг їх впізнати;

- потерпілої ОСОБА_11 , яка у судовому засіданні підтвердила факт незаконного проникнення в будинок невідомих в масках та викрадення їх майна та пояснила, що в той день вона з неповнолітнім сином лягли спати близько 22 год., чоловік ліг в іншій кімнаті. Прокинулась від того, що двоє невідомих осіб світили ліхтариком в обличчя. Запитували «де гроші», де сейф, погрожували відрізати по пальцю, зґвалтувати її. Зв`язали їх з сином пластиковими хомутами. В руках особи тримали предмети, схожі на пістолети, мали ножі. Погрози сприймала реально, як небезпечні для життя та здоров`я, боялась за життя, за життя та здоров`я сина;

- свідка ОСОБА_16 який пояснив, що 23 лютого 2017 року був на чергуванні з ОСОБА_15 по м. Сновськ. Звернули увагу на автомобіль Ауді темно- зеленого кольору, у якому сиділо багато осіб кавказької національності. Через деякий час знову бачили цей автомобіль напроти об`їзної дороги по вул. Свободи, біля нього бачив п`ятьох, спортивної тілобудови дужих чоловіків. Впізнання проводилось за кольоровими фотокартками. У судовому засіданні зазначив, що обвинувачений схожий на одного з тих хлопців;

- свідка ОСОБА_15 згідно показань якого 23 лютого 2017 року з 8.00 год. до 20.00 він перебував на чергуванні в м. Сновськ на службовому автомобілі. Після обіду бачили автомобіль темно зеленого кольору марки Ауді А-6, рухався по дорозі від Чернігова в напрямку шляхопровода. Другий раз бачили цей автомобіль ближче до вечора. Біля автомобіля стояло 5 чоловіків у темному одязі. На обличчя вони були немісцеві, кавказької національності, автомобіль також був не місцевий. Упізнання проводилось у м. Чернігові в управлінні поліції, у присутності понятих пред`явили чотири фотокартки. Обвинуваченого упізнав, як одного з тих, хто стояв біля автомобіля у м. Сновську;

- свідка ОСОБА_14 який пояснив, що з ОСОБА_10 познайомився два роки тому по роботі в службі таксі. Він користувався автомобілем Ланос та Ауді темно- зеленого кольору, на литовській реєстрації. У лютому 2017 року привозив ОСОБА_10 з якимось чоловіком до м. Чернігова, вони сиділи близько години в кафе з якимось чоловіками, після чого повернулись до м. Києва. За це ОСОБА_28 дав йому 100 доларів на солярку. Ще раз возив ОСОБА_10 до Чернігова приблизно після Нового року у 2017 році з останнім було ще два чоловіки, з собою у них були спортивні рюкзаки, між собою говорили про боргові розписки. У Чернігові їх зустріли автомобілем, провели до орендованої квартири. У квартирі залишались він, ОСОБА_29 і два чоловіки, обвинувачений сказав будуть змагання, треба почекати, переночували. Потім їздили за місто, поговорили з людьми, вдень вони кудись самі їздили. Потім поїхали за межі ОСОБА_24 , в автомобіль сіли ОСОБА_29 і ті двоє, їхали близько 40 хвилин. ОСОБА_29 та ті три чи чотири чоловіки взяли рюкзак і пішли, а йому ОСОБА_29 сказав почекати. Чекав він години дві, повернулись вони з тим же рюкзаком, він не бачив як вони підійшли до автомобіля, чи були у них ще речі. Доїхали до ОСОБА_24 , їх зустрів автомобіль, мобільний телефон ОСОБА_29 наказав вимкнути. Коли всі інші пішли до квартири, він складав речі у багажнику і побачив у рюкзаку гроші: гривні, долари. ОСОБА_29 дав йому за це 500 доларів. Всі вони приблизно однакового зросту, спортивної тілобудови, одягнуті в спортивний одяг. У ОСОБА_29 була спортивна червона куртка;

- свідка ОСОБА_20 , який пояснив, що познайомився з ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та ОСОБА_31 через свого знайомого ОСОБА_23 . ОСОБА_29 хотів продати свій автомобіль, а автомобіль свідка ОСОБА_32 А6 днз 6446 АА темно зеленого кольору на українській реєстрації придбав. Місяців два три він з ними спілкувався, вони займались спортом, між собою розмовляли якоюсь незрозумілою мовою, з ним ламаною російською, хто з них був лідером йому невідомо. Від ОСОБА_23 знає, що ОСОБА_29 і ОСОБА_33 зробили собі підробні паспорти. З ним проводилось впізнання, він упізнав ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_23 , ОСОБА_36 . У судовому засіданні впізнав ОСОБА_29 , як чоловіка на ім`я ОСОБА_28 , якому продавав авто;

- свідка ОСОБА_37 , який пояснив суду, що був понятим при огляді місця події по вул. Ватутіна,13. Протокол слідчої дії підписував, все у ньому було вірно зазначено.

Встановлені судом обставин щодо винуватості обвинуваченого, крім вище наведених показань, також підтверджується даними, що, зокрема, містяться у наступних доказах:

- протоколі огляду місця події від 15 лютого 2017 року з додатками, згідно якого предметом огляду було господарства АДРЕСА_5 . В ході огляду встановлено, що у дворі, на сходах до будинку, на в самому будинку виявлено п`ятна бурого кольору. В кімнаті кухні на підлозі справа біля стола знаходяться зім`яті стрічки скотча та стрічки жгуту білого кольору у плямах бурого кольору. Речі в будинку хаотично розкидані, а у одній кімнаті виявлено праску білого кольору. На підлозі, на килиму овальної форми лежить металевий сейф білого кольору та годинник з розбитим циферблатом. На відбитій плитці виявлено сліди рукавичок та сліди рук, на сейфі виявлено сліди рукавичок, сейф відкритий. На момент огляду двері сейфа знаходяться в положенні відкрито, а замок в положенні закрито, на боковій лівій поверхні біля кріплення замка виявлено пошкодження у вигляді механічної деформації направлені ззовні. На дверцятах наявні динамічні сліди знаряддя зламу;

- протоколі огляду місця події від 24 лютого 2017 року, в ході якого оглянуто господарство АДРЕСА_4 . На відстані 3-х метрів від вхідних дверей праворуч у фундаменті мається металопластикове вікно і на пластиковій рамі мається вм`ятина. На другому поверсі будинку у спальній кімнаті № 1 постіль на ліжку скуйовджена, на подушці виявлено сліди бурого кольору. В трюмо шухляди відкриті, біля них на підлозі розкидані документи, пакети, порожні коробки. На підлозі біля шафи виявлено сейф розміром 50х50, який замикається на врізний замок і на момент огляду дверцята сейфу відкриті, рігель замка зігнуто. При обробці сейфа дактопорошком виявлено сліди пальців рук, також аналогічні сліди виявлені на дверцятах шафи. В дитячій кімнаті постіль на ліжку розкуйовджена, порядок предметів не порушений. За будинком зі сторони входу вулиці Червоноармійська розташований басейн за яким під парканом на клумбі у снігу виявлено планшет «Айпад», на снігу біля клумби нечіткі сліди взуття, направлені, як до будинку, так і в бік паркану. За парканом з вулиці Червоноармійська навпроти слідів, що виявлені у дворі маються схожі сліди взуття. Рухаючись по слідах на відстані близько 500 м від господарства на снігу виявлено місце зі слідами взуття та транспортного засобу. На ділянці місцевості за даним господарством мається грунтова дорога вкрита снігом на якому виявлено не чіткі сліди коліс транспортного засобу та сліди взуття. На об`їзній дорозі у м. Сновськ також виявлено сліди коліс транспортного засобу, з яких було виготовлено зліпок бігової доріжки;

- протоколі огляду від 09 березня 2017 року, у ході якого у службовому кабінеті № 301 Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, за адресою: м. Чернігів, вул. Шевченка, 13 оглянуто мобільний телефон Samsung DUOS, білого кольору, модель GT S 6802 ІМЕІ: НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 , без сім карти. При огляді мобільного телефону зовнішніх пошкоджень не виявлено, окрім подряпини у вигляді відшарування срібного покриття срібного ободка у лівому верхньому куті, незначної тріщини на задній кришці біля розйому для зарядного пристрою та в районі верхнього лівого кута. В кабінеті присутній чоловік на ім`я ОСОБА_38 , який пояснив, що даний мобільний телефон він придбав у свого колеги по роботі на початку березня 2017 року за 500 грн.;

- протоколі обшуку від 26 жовтня 2017 року, проведеного за ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2017 року, у ході якого у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , у якому проживає ОСОБА_14 , виявлено та вилучено предмети, які становлять інтерес для слідства в даному кримінальному провадженні: прозорий футляр окружної форми в якому знаходиться монета з металу схожого на золото із зображенням квітки та двох божих корівок червоного кольору;

- протоколі огляду від 02 листопада 2017 року, згідно якого в присутності потерпілої ОСОБА_11 оглянуто вміст поліетиленового пакета, у якому знаходяться речі, вилучені при обшуку у свідка ОСОБА_14 , серед яких потерпіла ОСОБА_11 упізнала прозорий футляр округлої форми в якому знаходиться монета з металу схожого на золото, діаметром 4 СМ. Діаметр монети з футляром складає 4,5 см, товщина монети складає - 0,4 мм, товщина монети з футляром становить 1 см. З лицьового боку монети викарбуване зображення у вигляді квітки жовтого кольору виконаного з того ж матеріалу, що й сама монета, в кількості 3-х штук, дві з яких більшого розміру, третій предмет схожий на зображення квітки - меншого. На монеті барвником червоного кольору зображено предмети зовні схожі на «божих корівок». Один предмет зовні схожий на «божу корівку» червоного кольору, на якому маються краплини чорного кольору, в загальній кількості 5 штук, знаходиться на предметі за зовнішніми ознаками схожий на квітку жовтого кольору. Інший предмет зовні схожий на «божу корівку» червоного кольору, на якому маються краплини чорного кольору в кількості 4 штук, знаходиться на предметі схожому на квітку, а саме на стеблі. Посередині монети мається коло, діаметром 1,5 см, у середині якого мається предмет срібного кольору, зовні схожий на срібло, предмет зовні схожий на «божу корівку», на якій маються порожні крапки, в кількості 4 штук. Предмет у вигляді кола з «божою корівкою» можна спостерігати як з лицьової сторони монети так і зі зворотньої. З лицьового боку монети викарбуваний напис тим самим барвником, що й монета «GOOD LUCK». Зі зворотнього боку монети на монеті викарбуваний барвником того ж кольору, що й сама монета профіль людини з короною посередині монети. Квіти в кількості трьох штук, дві з яких розташовані поруч, одна з яких напроти двох інших. Профіль людини викарбуваний між першою та двома іншими квітками. По колу зі зворотнього боку мається викарбування барвником жовтого кольору напису «ELIZABETH II NIUE ISLAND 2 DOLLARS 2013»;

- протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 липня 2017 року, у ході якого потерпілий ОСОБА_17 впізнав особу під № 2 (згідно довідки слідчого на фотознімку під № 2 зображено ОСОБА_39 ), під № 2 (згідно довідки слідчого на фотознімку під № 2 зображено ОСОБА_40 2), під № 1 (згідно довідки слідчого на фотознімку під № 1 зображено ОСОБА_41 ), під № 2 (згідно довідки слідчого на фотознімку під № 2 зображено ОСОБА_10 ), як таких, про яких зазначав під час допиту;

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06 вересня 2017 року, у ході якого свідок ОСОБА_42 заявила, що впізнає під № 1 чоловіка, як такого, що в останніх числах листопада 2016 року можливо був присутній з її квартирантом ОСОБА_43 , коли вона останньому передавала ключі від квартири за адресою АДРЕСА_6 . Згідно довідки слідчого на фотознімку під № 1 зображено ОСОБА_10 ;

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06 вересня 2017 року, у ході якого свідок ОСОБА_42 заявила, що впізнає особу зображену на фотознімку № 2, який в період часу з 01 грудня 2016 року проживав у неї на квартирі, АДРЕСА_7 , яку орендував у неї ОСОБА_44 . Згідно довідки слідчого на фотознімку під № 2 зображено ОСОБА_39 ;

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06 вересня 2017 року, у ході якого свідок ОСОБА_42 заявила, що впізнає особу, що зображений на фотознімку № 3, якій в період часу з 01 грудня 2016 року по 31 березня 2017 року здавала квартиру за адресою АДРЕСА_6 , як ОСОБА_45 . Згідно довідки слідчого на фотознімку під № 3 зображено ОСОБА_41 ;

- протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 жовтня 2017 року, у ході якого свідок ОСОБА_14 впізнає особу за загальними рисами обличчя, який зображений на фотознімку № 2, з яким він першого разу приїздив до м. Чернігова. Згідно довідки слідчого на фотознімку під № 2 зображено ОСОБА_39 , особу зображену на фотознімку № 2, як особу на ім`я ОСОБА_46 , про якого він вказував у ході допиту. Згідно довідки слідчого на фотознімку під № 2 зображено ОСОБА_41 , зображену на фотознімку № 3, як особу на ім`я ОСОБА_28 , про якого він вказував у ході допиту. Згідно довідки слідчого на фотознімку під № 3 зображено ОСОБА_10 ;

- протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01 серпня 2017 року, у ході якого свідок ОСОБА_15 за загальними рисами обличчя впізнав осіб, зображений на фотознімку № 4 (згідно довідки слідчого на фотознімку під № 4 зображено ОСОБА_47 ), на фотознімку № 1 (згідно довідки слідчого на фотознімку під № 1 зображено ОСОБА_14 ), на фотознімку № 4, (згідно довідки слідчого на фотознімку під № 4 зображено ОСОБА_41 ), на фотознімку № 1 (згідно довідки слідчого на фотознімку під № 2 зображено ОСОБА_39 ), на фотознімку № 4 (згідно довідки слідчого на фотознімку під № 4 зображено ОСОБА_10 ), як тих, кого він бачив біля автомобіля «Ауді А 6» у м. Сновськ 23 лютого 2017 року.

- протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02 серпня 2017 року, у ході якого свідок ОСОБА_16 впізнав особу, зображений на фотознімку № 3 (згідно довідки слідчого на фотознімку під № 3 зображено особу ОСОБА_10 ), на фотознімку № 2 (згідно довідки слідчого на фотознімку під № 2 зображено ОСОБА_47 ), на фотознімку № 4 (згідно довідки слідчого на фотознімку під № 4 зображено особу ОСОБА_14 ), на фотознімку № 2 (згідно довідки слідчого на фотознімку під № 2 зображено ОСОБА_41 ), на фотознімку № 3 (згідно довідки слідчого на фотознімку під № 3 зображено ОСОБА_39 ), як тих, кого він бачив 23 лютого 2017 року біля автомобіля «Ауді А 6» у м. Сновськ;

- протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08 серпня 2017 року, у ході якого свідок ОСОБА_20 заявив, що впізнає особу, який зображений на фотознімку № 4 (згідно довідки слідчого на фотознімку під № 4 зображено ОСОБА_41 ), особу, зображену на фотознімку № 3 (згідно довідки слідчого на фотознімку під № 3 зображено ОСОБА_39 ), особу, зображену на фотознімку № 1 (згідно довідки слідчого на фотознімку під 1 зображено ОСОБА_14 ), особу, зображену на фотознімку № 2 (згідно довідки слідчого на фотознімку під № 2 зображено ОСОБА_10 ), особу, зображену на фотознімку № 3 (згідно довідки слідчого на фотознімку під № 3 зображено ОСОБА_47 ), про яких він вказував у ході допиту;

- висновку судової медичної експертизи № 156 від 16 лютого 2017 року згідно якої у ОСОБА_17 маються тілесні ушкодження у вигляді: опіків шкіряних покровів 1-2 ст. тулуба, обох нижніх кінцівок 3% поверхні тіла, котрі виникли від дії високих температур і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Також у нього маються синці та забої м`яких тканин голови, обличчя, лівої кисті, правого променево зап`ясткового суглобу, саден голови, обох верхніх кінцівок, котрі вникли від дії тупих предметів, як усі в сукупності так і кожне окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Комплекс тілесних ушкоджень, виявлений у ОСОБА_17 , по давності утворення, може відповідати даті 15 лютого 2017 року. Виходячи з кількості зовнішніх ушкоджень, їх характеру та розташування, можна припустити, що ОСОБА_17 міг піддаватися впливу, не менше 29 травмуючих дій: не менше 5 травмуючих дій в ділянку голови та обличчя, не менше 7 травмуючих дій в ділянку лівої верхньої кінцівки, не менше 7 травмуючих дій в ділянку правої верхньої кінцівки, не менше 8 травмуючих дій в ділянку тулубу, як мінімум 1 травмуючої дії в ділянку правої нижньої кінцівки, як мінімум 1 травмуючої дії в ділянку лівої нижньої кінцівки. Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_17 , утворення їх комплексу при падінні з висоти власного зросту на площину, як з попереднім наданням тілу прискорення, так і без такого, виключаються;

- висновку судово-товарознавчої експертизи № 1879/1880/17-24 від 19 квітня 2017 року, відповідно якого вартість мобільного телефона «Samsung» модель GT-S6802 (SEK), за умови його функціонування на вторинному ринку України станом на 15 лютого 2017 року може складати 450,00 грн. Середня ринкова вартість стартового пакету «Лайфселл» станом на 15 лютого 2017 року складає 30,00 грн.;

- висновку судово-товарознавчої експертизи № 399 від 16 червня 2017 року згідно якого ринкова вартість (у брухті) 7 злитків виготовлених із золота 999,9 проби станом на 24 лютого 2017 року, могла становити 740 537,00 грн., ринкова вартість (у брухті) комплекта, який складається із ланцюжка, виготовленого із лігатурного сплаву золота 750 проби, вагою 50 грамів, кулона у вигляді ікони «Божої Матері», виготовленого із лігатурного сплаву золота 750 проби, вагою - 10 грамів, браслета, виготовленого із лігатурного сплаву золота 750 проби, вагою 100 грамів станом на 24 лютого 2017 року могла становити 126 963 грн. 20 коп., ринкова вартість (у брухті) ланцюжка, виготовленого із лігатурного сплаву золота 958 проби, вагою 5 г станом на 24 лютого 2017 могла становити 5 067 грн. 90 коп., ринкова вартість (у брухті) ланцюжка, виготовленого із лігатурного сплаву золота 958 проби, вагою 2 г станом на 24 лютого 2017 року могла становити 2 027 грн. 16 коп.;

- висновку судової портретної експертизи № 1070 від 01 вересня 2018 року відповідно до якого у графічному файлі із назвою «Інтерпол дані по Ширухову.pdf» та в графічному файлі із назвою «Затримана особа.jpg» на диску для лазарних систем зчитування формату CD-R зображена одна і та ж особа;

- протоколі пред`явлення особи для впізнання від 01 вересня 2018 року, у ході якого потерпілий ОСОБА_12 у слідчій кімнаті серед чотирьох осіб впізнав особу, яка стояла першим до дверей, як особу, яка скоїла розбійний напад на нього 24 лютого 2017 року за формою підборіддя, носа, за голосом, за спортивною тілобудовою. Першим до дверей розташовано ОСОБА_10 .

Крім того, за результатами негласних слідчих дій в даному кримінальному провадженні встановлено наступне:

- в ході НСРД проведених за ухвалою слідчого судді Чернігівського апеляційного суду від 22 червня 2017 року, якою надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії стосовно ОСОБА_18 , останній розповів, що йому стала відома інформація, що обікрали одного «бізника», хотіли за гроші продати йому інформацію про грабіжників, але він відмовився платити. Також повідомив про « неруських», які вирішують питання кримінального характеру;

- в ході НСРД проведених за ухвалою слідчого судді Чернігівського апеляційного суду від 23 червня 2017 року, якою надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії стосовно ОСОБА_19 , він розповідає про водія, який на відстойнику відкрив багажник в автомобілі і побачив у ньому замотане золото. Йому сказали про пограбування на одну суму, а по факту було зовсім інше, в багажнику були пачки грошей. Він зрозумів, що його обдурили. Також повідомляє, що було четверо "неруських" і водій, один з яких на вулиці стояв, троє були в будинку. Пропонує ОСОБА_21 «сработать» по їх затриманню. Знає водія, трьох «дебілов» і замовника;

- у ході НСРД проведених за ухвалою слідчого судді Чернігівського апеляційного суду від 24 жовтня 2017 року, якою надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії стосовно ОСОБА_19 , останній повідомив, що його познайомили з ОСОБА_48 через ОСОБА_49 , що хлопнули когось жирного, типа начальника адміністрації. І ОСОБА_50 говорив, що є потерпілий відносно якого скоєно злочин. Виходить, що ОСОБА_50 знає людей, які скоїли. Це розповів йому ОСОБА_27 , він шукав виконавців, щоб повторно його "зробити". Їздили з ОСОБА_51 в м.Щорс, але він сам запутався який саме будинок. Через АРМОР встановили інформацію про потерпілого ОСОБА_21 , від ОСОБА_52 почали збирати інформацію, щоб надати ОСОБА_21 за певну плату. Зрозумів, що ОСОБА_27 приймав участь у злочинній групі як водій. Зі слів ОСОБА_27 старший групи ОСОБА_29 . ОСОБА_27 розповідав, що чернігівські замовили ОСОБА_21 через дагестанця. Їздили автомобілем Ауді А6 зеленого кольору. Білоус пояснював, що працювали по старій схемі, зайшли сказали, забрали цінності і пішли. Сам ОСОБА_53 був чи у дворі, чи біля двору. Жорсткий диск із камери відеонагляду та ключі від автомобіля викинули дорогою в одному із сіл. Коли приїхали у «відстойник», пішли помитись, у цей час ОСОБА_54 відкрив багажник автомобіля, там були гроші. В результаті вийшла конфліктна ситуація між чернігівськими, які давали наводку і групою ОСОБА_29 , оскільки сума та цінності викрадені були одні, а група ОСОБА_29 по факту дала меншу суму;

- у ході НСРД за ухвалою слідчого судді Чернігівського апеляційного суду від 24 жовтня 2017 року, якою надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії стосовно осіб, що знаходяться в цьому місці, у ході якої ОСОБА_18 повідомив, що з ОСОБА_55 ( ОСОБА_14 ) познайомився через ОСОБА_56 у 2016 році. Білоус розповідав, що входить в группу людей, які вирішують питання скоюють злочини шляхом проникнення до приміщення, зв`язування, заламування, заволодіння цінностями. Білоус у них водій. Про ОСОБА_24 розповідав один епізод, плакався, що його «кинули». Раніше говорив їздили і все ділили по братськи. Це було не в самому Чернігові, а десь по області, їздили на його Ауді, чув одне ім`я ОСОБА_28 , телефони відключали, розповідав виїжджають і далеко від місця переодягаються. Чернігівський їм дав «наводку». Вони знали, що там можна заробити, що там гроші, золото. Але вони не встигли, той чоловік днів за два купив дружині за ті гроші автомобіль, вони поспішали і золото не все забрали. Водій бачив, що з будинку щось взяли, ложили речі в багажник, бачив, що тисяч п`ятдесят доларів. Білоус думав, що гроші потім на всіх поділять, але вони сказали лише про золото, здамо і поділим, про долари мовчали. Білоус зрозумів, що з ним не діляться і після цього вони розійшлись. Волочай отримавши цю інформацію, хотів з ОСОБА_57 заробити грошей, шляхом надання інформації потерпілому;)

- у ході НСРД за ухвалою слідчого судді Чернігівського апеляційного суду від 24 жовтня 2017 року, якою надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії стосовно ОСОБА_14 , в ході якої ОСОБА_14 розповів, що з ОСОБА_29 познайомився перед зимою 2016 року, коли працював у таксі. Автомобіль був ОСОБА_58 зеленого кольору на київській реєстрації, Ауді олроад зеленого кольору на литовських номерах. У кругу ОСОБА_34 бачив чотирьох чоловіків, одного з них звуть ОСОБА_46 . Возив їх до ОСОБА_59 , до Херсона. Десь в середині лютого попросив з`їздити в Чернігів, їздили на Ауді, їх троє і ОСОБА_53 четвертий. Здогадувався, що займаються злочинною діяльністю. 15 лютого 2017 року возив у Чернігів, зустрічались в кафе, а він чекав в автомобілі, його провів автомобіль туди де заправка, там чекав до 22 год. Вони були у спортивних костюмах, за цю поїздку йому заплатили 100 доларів. 20 числа знову з Києва привозив тих же до Чернігова, він сидів в автомобілі, їх хтось зустрів. Вони спочатку хвилин 40 вони сиділи в кафе розмовляли, потім дали ключі від квартири, поїхали на квартиру. Були два дні там. Адам наказав телефон поки що виключити. Вони автомобілем поїхали зустрітись з кимось, а він залишився у квартирі. Їх тоді провели, він їхав з двома, а ОСОБА_28 поїхав в іншому автомобілі, що супроводжував. Коли повернулись, вони пішли в квартиру переодягнутись, забрали рюкзаки з автомобіля і пішли. Він тоді бачив у сумці якісь гроші - долари. Один не «наш» хлопець крутився поблизу, до квартири не піднімався, а місцевий з іншими піднялись до квартири. З собою вони принесли портфель, якого раніше не було. Супроводжував їх обидва рази синій автомобіль, з ОСОБА_24 поїхали в об`їзд, на трасу виїхали уже за ОСОБА_60 . До Києва повернулись години о шостій- сьомій ранку. Адам йому заплатив 400 доларів і 3000 грн. Він з ними не ходив, останній раз один з них проговорився, що хочуть когось пограбувати. Головний у них був ОСОБА_28 , він самий сильніший;

- у ході НСРД за ухвалою слідчого судді Чернігівського апеляційного суду від 26 червня 2017 року, якою надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії стосовно особи, що знаходиться в цьому місці, в ході якої ОСОБА_20 розповідає, що з ОСОБА_61 у 2014 році познайомився в СІЗО №13. Після чого в грудні 2016 року зустрілись в ОСОБА_22 , він живе біля американського посольства. Продав через нього Адаму автомобіль Ауді в С 5 кузові 2002 року, днз НОМЕР_6 , інші букви не пам`ятає. Бував у ОСОБА_34 вдома, той проживав з дружиною і дитиною. В оточенні ОСОБА_34 був ОСОБА_26 , негрик, ОСОБА_62 . Вдягались вони постійно в спортивний одяг. Вони приїжджали за документами, робили ОСОБА_63 паспорт. Він допомагав зробити закордонні паспорти через ОСОБА_64 і Житомирський АВІР, один паспорт на прізвище ОСОБА_65 , інше прізвище він не пам`ятає. Розмова у нього з ними була десятого числа, були автомобілем Шкода октавія в універсалі НОМЕР_7 чорного кольору, а одинадцятого числа в 5 год. 10 хв. у них виліт. Полетіло два чоловіки ОСОБА_28 і ОСОБА_62 . ОСОБА_66 вони на «розрив» залишили. Водієм у них був ОСОБА_27 , приїжджав на А6 в С5 кузові. Ауді була така ж як він їм продав, але не та, а інша.

Місцевий суд з достатньою повнотою перевірив всі доводи сторони захисту в судовому засіданні, виклав критичний аналіз окремих доказів. У своїх висновках суд першої інстанції навів мотиви, з яких взяв до уваги одні докази та відкинув інші, та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень і доводи, викладені стороною захисту в апеляційній скарзі, були предметом дослідження під час судового розгляду, вони отримали об`єктивну та належну оцінку в судовому рішенні, з якою погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Також, суд дотримався вимог ст. 10 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання сторін кримінального провадження вирішені судом у відповідності до вимог КПК України.

Суд першої інстанції, з`ясувавши передбачені ст. 91 КПК обставини, що належать до предмета доказування, встановив факт наявності суспільно небезпечного діяння й обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.4 ст. 187 КК України.

Фактичні дані, які покладено в основу вироку і на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_10 отримано в порядку, визначеному КПК України, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Тому ці дані в силу ст. 84 КПК України є доказами у кримінальному провадженні.

Вищенаведені докази перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та їх обґрунтовано покладено в основу вироку, оскільки вони є належними, допустимими та достатніми.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року та «Коробов проти України» від 21 10 2011року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів, суд як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції у повному обсязі дослідив усі обставини, які мали значення для прийняття рішення в справі, повно та всебічно перевірив зібрані на досудовому слідстві докази та дав їм у сукупності належну оцінку, що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким погоджується і колегія суддів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що досліджені, судом першої інстанції докази, з точки зору належності, допустимості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, свідчать про те, що стороною обвинувачення доведено, як подію кримінальних правопорушень саме в тому об`ємі, які інкримінуються обвинуваченому, ОСОБА_10 так і те, що зазначені злочини вчинено саме обвинуваченим.

Стосовно доводів сторони захисту про порушення права на захист ОСОБА_10 , а саме, що в ході досудового розслідування до участі у справі не було залучено перекладача з української мови на російську, оскільки останній не володіє державною мовою, апеляційний суд розцінює як безпідставні.

У ч. 1 ст. 68 КПК України зазначено, що у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).

Відповідно до ч. 6 ст. 22, ч. 3 ст. 26 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків і вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами.

Враховуючи зазначене, питання про дотримання вимог ст. 29 КПК України щодо залучення перекладача слід вирішувати у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи не призвело це до порушення рівності перед законом і судом (принципу «рівності можливостей») та несправедливості судового розгляду в цілому у розумінні положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, при затриманні, ОСОБА_10 , було роз`яснено його процесуальні права в присутності захисника, зокрема, в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави, про роз`яснення процесуальних прав, зміст яких ОСОБА_10 зрозуміло, про що свідчить його підпис.

Аналіз положень Кримінального процесуального кодексу України та Закону України Про засади державної мовної політики показує: забезпечення участі перекладача здійснюється в залежності від стадії кримінального провадження слідчим, прокурором або судом за умови використання заінтересованою особою наданого їй права на ініціювання залучення перекладача (в даному випадку підозрюваним, обвинуваченим, засудженим або його захисником) та наявності для цього передбачених законом підстав.

Під час досудового розслідування підозрюваному неодноразово роз`яснювались його права, в тому числі і в присутності захисника, проводились слідчі та процесуальні дії, вручались процесуальні документи на українській мові і жодних зауважень з цього приводу він не висловлював.

З моменту затримання ОСОБА_10 був забезпечений захисником.

Крім того, матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що ОСОБА_10 на досудовому розслідуванні заявлялось клопотання про залучення перекладача.

За вказаних обставин та враховуючи, зокрема те, що сам ОСОБА_10 або його захисник під час досудового провадження не вказували про необхідність залучення перекладача у вказаному кримінальному провадженні, у органу досудового розслідування не було об`єктивних підстав для залучення перекладача за власною ініціативою.

Таким чином, доводи сторони захисту про порушення права ОСОБА_10 на захист у зв`язку з незалученням перекладача, не знайшли свого підтвердження та не можуть бути розцінені як підстава для скасування вироку. Аналогічний правовий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 31 травня 2018 року у справі № 328/3292/16-к.

В ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження і посилання обвинуваченого на непричетність до інкримінованих кримінальних правопорушень, оскільки потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_17 впізнали ОСОБА_10 , як одного з осіб, що вчинили на них напад, в ході якого вони розгледіли його обличчя, крім того, свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_15 впізнали обвинуваченого, як особу, яка перебувала у м. Сновськ поблизу місця нападу на сім`ю ОСОБА_21 , а свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні повідомив про поїздку ОСОБА_10 з іншими особами за межі м. Чернігова, де вказані особи залишили автомобіль, в якому він залишився їх чекати, а коли останні повернулися до автомобіля, то в подальшому при поверненні до м. Чернігова, він, складаючи речі у багажнику виявив у сумці гривні та долари.

Вказані показання в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні та результатами НСРД, які прямо свідчать про причетність ОСОБА_10 до інкримінованих кримінальних правопорушень, беззаперечно підтверджують вину обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги захисника, щодо необхідності критичної оцінки показань потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_17 щодо можливості впізнати нападника, свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 колегія суддів не може визнати обґрунтованими враховуючи наступне.

Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні місцевого суду надав детальні пояснення та підтвердив обставини, за яких він впізнав ОСОБА_10 та пояснив причини через які під час першого допиту, в ході досудового розслідування, не повідомив, що бачив обличчя одного з нападників.

Обвинувачений ОСОБА_10 заявляючи, що потерпілий ОСОБА_12 впізнав його за вказівкою працівника поліції, не вказує, якого саме працівника правоохоронного органу він має на увазі і не наводить обставин за яких це відбулося, як і не зазначає жодних даних, які могли б підтвердити його твердження, а тому колегія суддів не може визнати таку позицію обвинуваченого обґрунтованою.

Так само, на переконання судової колегії не можуть бути визнані обґрунтованими твердження апеляційної скарги захисника про протиріччя в показаннях ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про те, що потерпіла ОСОБА_11 не бачила схожого за тілобудовою на обвинуваченого нападника, оскільки остання повідомляла, що в кімнату, де вона перебувала, заходило декілька людей обтягнутих в чорні маски та штани, а потерпілий ОСОБА_12 вказував, що ОСОБА_10 в ході нападу весь час перебував поруч з ним, тобто, в іншій кімнаті ніж його дружина, а тому стверджувати про розбіжності в показаннях зазначених потерпілих неможливо з огляду на їх відсутність.

Твердження апеляційної скарги про невідповідність проведеного впізнання, за участі потерпілого ОСОБА_17 , оформленому процесуальному документу також не знайшло свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, оскільки як вбачається з показань потерпілого в судовому засіданні суду першої інстанції останній, на уточнюючі запитання сторін кримінального провадження підтвердив, що впізнання проводилося за участі понятих і він особисто відразу підписувався під фототаблицями протоколів, що свідчить про достовірність та належне оформлення відповідних процесуальних документів.

Крім того, зазначення захисником про відсутність в матеріалах кримінального провадження даних (фотороботів) щодо характерних ознак за якими потерпілі впізнавали обвинуваченого, що на його думку є підставою визнання їх неналежними та недопустимими доказами є надуманими обставинами, оскільки кримінальним процесуальним законодавством передбачено, що перед проведенням слідчої дії - впізнання, з`ясовуються дані, за якими особа зможе впізнати.

Твердження захисника про заінтересованість свідків ОСОБА_67 та ОСОБА_16 в засудженні ОСОБА_10 та необхідність у наданні доступу речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю для перевірки показань вказаних свідків, колегія суддів не може визнати обґрунтованими, з огляду на те, що при допиті вказаних свідків в суді першої інстанції останні надали обґрунтовані показання щодо обставин спостерігання обвинуваченого у м. Сновськ та можливості його опізнати, сторони мали змогу та задавали необхідні для них запитання і отримали на них відповіді, які на переконання колегії суддів не викликають сумнівів у достовірності і відсутні будь-які дані, що могли б свідчити про заінтересованість вказаних свідків в засудженні ОСОБА_10 .

І необхідність доступу до даних з журналів реєстрації виїзду та в`їзду службового транспорту, видачі здачі табельної зброї, інструктажів особового складу, графіків добового чергування особового складу, маршрут патрулювання ОСОБА_67 та ОСОБА_16 на переконання судової колегії не має доказового значення в рамках даного кримінального провадження, як вірно зазначалося і місцевим судом під час вирішення даного клопотання в суді першої інстанції.

Посилання захисника на необхідність визнання недопустимим доказом результату НСРД відносно ОСОБА_19 у зв`язку, як він вважає, незаконним залученням потерпілого до вказаної процесуальної дії, колегія суддів не може взяти до уваги, враховуючи відсутність мотивувань такого твердження, а також відсутність заборони до залучення потерпілої особи до вказаних слідчих дій. Також слід враховувати, що метою проведення НСРД за участі ОСОБА_12 було отримання інформації, відомої ОСОБА_19 про обставини нападу, за яку останній хотів отримати матеріальну винагороду і ОСОБА_12 за власною волею та під контролем правоохоронного органу намагався дізнатися якомога більше інформації.

Так само колегія суддів не може визнати обґрунтованими доводи сторони захисту щодо неналежності доказів - результатів НСРД, проведених у даному кримінальному провадженні, оскільки вони проведені на підставі відповідних ухвал слідчих суддів, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, особи надавали свідчення в процесі вільного спілкування і вони узгоджуються з іншими доказами у справі.

Посилання в оскаржуваному вироку на результати НСРД проведених відносно ОСОБА_20 на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області від 26 червня 2017 року колегія суддів визнає опискою суду з огляду на фактичну дату вказаної ухвали слідчого судді від 26 липня 2017 року, що не спростовує її доказовість та не можу слугувати для скасування оскаржуваного вироку, мотивувальна частина вказаної ухвали прямо вказує на проведення НСРД відносно ОСОБА_20 , а в її резолютивній частині зазначено про місце її проведення, спосіб та термін.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 , що висновок слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області в ухвалі від 26 липня 2017 року щодо надання дозволу на проведення НСРД аудіо-, відео контролю публічно доступного місця приміщення Вишгородського ВП ГУНП в Київській області суперечить положенням ч. 2 ст. 267 КПК України, оскільки всі приміщення відділків поліції в Україні є режимними об`єктами з охороною, доступ до яких обмежений, а отже не є публічно доступними місцями в контексті вказаної норми КПК України колегія суддів визнає надуманими, оскільки ч. 3 вказаної статті передбачено, що приміщення, які спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені відповідно до закону (приміщення з примусового утримання осіб у зв`язку з відбуттям покарання, затримання, взяттям під варту тощо), мають статус публічно доступних, до яких і відноситься відділ поліції.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу не вмотивованості рішення суду першої інстанції, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Хоча статтею 370 КПК України і передбачено, що рішення має бути вмотивоване і наведено визначення даного поняття, однак воно є досить стислим і, на думку суду, не дозволяє повністю надати відповідь на заявлений довод апеляційної скарги.

Для встановлення більш конкретних ознак (критеріїв) мотивованості судового рішення колегія суддів вважає за необхідне послатися на рішення ЄСПЛ.

Наприклад, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; пункт 30).

У іншому рішенні, зокрема, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58) зазначено, що призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, пункт 30). На важливість дотримання судами вимоги щодо мотивованості (обґрунтованості) рішень йдеться також у ряді інших рішень ЄСПЛ.

Так, в пункті 31 рішення у справі «Волошин проти України» (№ 15853/08) та пункті 22 рішення у справі «Бацаніна проти Росії» (№ 3932/02) зазначено, що принцип рівності сторін вимагає «справедливого балансу між сторонами», і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її.

У пункті 25 рішення у справі «Проніна проти України» (№ 63566/00), пункту 13 рішення у справі «Петриченко проти України» (№ 2586/07) та пункту 280 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (№ 42310/04) була висловлена позиція, згідно з якою Суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції.

Крім цього, у пункті 42 рішення у справі «Бендерський проти України» (№ 22750/02) вказано, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи.

Тому інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, а зводяться лише до переоцінки доказів, які вже досліджувались судом першої інстанції та яким надана детальна оцінка, викладена у оскаржуваному рішенні.

За наведених підстав, колегія суддів приходить до безумовного висновку про те, що вина ОСОБА_10 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а його дії, судом першої інстанції, кваліфіковані вірно за ч.3 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння майном потерпілого, поєднаному з насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілого (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, та за ч.4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння майном потерпілих, поєднаному з насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілих та погрозою застосування такого насильства (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб та особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаному з проникненням у житло, спрямованим на заволодіння майном у особливо великих розмірах.

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому, то воно визначене судом з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вказаний висновок узгоджується з нормами ст. 65 КК України в якій зазначено, що суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_10 виду та міри покарання, місцевий суд вірно врахував ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого а саме, що він характеризується позитивно, одружений, має чотирьох неповнолітніх дітей, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Прийняв до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання і вмотивовано дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_10 покарання в межах встановленої санкціями інкримінованих статей.

Із цим висновком погоджується колегія суддів, оскільки, судом першої інстанції при винесенні вироку ОСОБА_10 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а призначене покарання згідно ч.1 ст. 70 КК України у визначеному розмірі є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується доводів апеляційної скарги стосовно заявленого цивільного позову потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , то колегія суддів також не може визнати їх обґрунтованими враховуючи наступне.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, що містяться в п.25 постанови Пленуму № 10 від 06.11.2009 року "Про судову практику у справах про злочини проти власності" розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначена шляхом проведення відповідної експертизи.

Органом досудового розслідування для визначення вартості викраденого у потерпілих майна з дотриманням вимог ст.ст. 242, 243 КПК України був залучений експерт.

Згідно з висновком експерта № 399 від 16 червня 2017 року було проведено оцінку викраденого майна, експерта було повідомлено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, при проведенні експертизи використовувалися різні інформаційні джерела та підходи і причин ставити під сумнів вказаний висновок експерта суду апеляційної інстанції не було, крім того, в ході судового розгляду в суді першої інстанції сторона захисту лише не визнала поданий позов та жодних зауважень до нього не подавала.

Також колегія суддів не може визнати обґрунтованими посилання сторони захисту на недотримання потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 п.п. 6, 7, 9, 10 ст. 175 ЦПК України при подачі цивільного позову і визнає такі доводи надуманими та викладеними без належного мотивування. Колегія суддів зауважує, що ОСОБА_10 , як під час досудового розслідування так і в ході судового провадження своєї вини не визнавав, що унеможливлювало досудове врегулювання спору щодо відшкодування завданих злочином збитків. Пунктом 7 вказаної статті передбачено, що у позові зазначаються відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, тобто такі дані мають зазначатися у цивільному позові лише при їх здійсненні. Так само судова колегія вважає, що у разі не зазначення у цивільному позові попередніх розрахунків суми судових витрат, то це свідчить про відсутність таких, і не може свідчити про недотримання вимог п. 9 ст. 175 ЦПК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що до цивільного позову потерпілих було додано докази, які свідчили про їх достатній майновий стан і стороною захисту в ході судового розгляду суді першої інстанції жодних зауважень до цивільного позову не зазначалося, а висловлювалася позиція лише щодо його повного невизнання.

В ході апеляційного розгляду також не знайшли доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9 щодо необхідності застосування положення ч. 5 ст. 72 КПК України в редакції закону № 838-VIII і зарахування ОСОБА_10 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження інкриміновані ОСОБА_10 кримінальні правопорушення хоча і були вчинені до 20 червня 2017 року, однак запобіжний захід у даному кримінальному провадженні, у виді тримання під вартою, щодо нього було обрано 1 вересня 2018 року, а застосування положень ч. 5 ст. 72 КПК України в редакції закону № 838-VIII законодавством пов`язано лише за наявності сукупності двох обставин - вчинення злочину до 20 червня 2017 року та продовження застосування заходів попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року (тобто їх обрання до набрання чинності Законом № 2046-VIII).

Таким чином, відсутні підстави для застосування положення ч. 5 ст. 72 КПК України в редакції закону № 838-VIII по відношенню до ОСОБА_10 .

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2020 року щодо ОСОБА_10 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3