Провадження № 1-кп/947/1060/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020 року Київський районний суд міста Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001017 від 08.04.2020 року та угоду про визнання винуватості від 12.06.2020 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, росіянина, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого водієм, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, разом з угодою про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у наступному.

Так, 07.04.2020 року в період часу з 21:00 по 22:00 годину, більш точний час не встановлено, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на пошкодження майна шляхом підпалу, а саме квартири АДРЕСА_3 , яка перебуває у власності ОСОБА_6 та розташована на 7 поверсі 24-х поверхового будинку, в 3 секції ЖК «Альтаїр 2», за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога №90 В.
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на пошкодження майна належного ОСОБА_6 , шляхом підпалу, ОСОБА_7 07.04.2020 року, взяв пластикову пляшку із легкозаймистою рідиною, яку заздалегідь приготував для підпалу дверей ОСОБА_6 та поклав до багажнику свого транспортного засобу марки «Daewoo Leganza» р.н. НОМЕР_1 .
В подальшому, 07.04.2020 року о 22 годин 10 хвилин, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, приїхав за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_4 із заздалегідь заготовленою легкозаймистою рідиною та запальничкою.
При цьому ОСОБА_5 із використанням телефонного месенджеру «VIBER» погрожував ОСОБА_6 про здійснення пошкодження її майна шляхом підпалу, надсилаючи фотознімки пляшки із легкозаймистою рідиною, яку приготував для вчинення злочину.
07.04.2020 року приблизно о 22 годині 10 хвилин ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний намір спрямований на пошкодження майна шляхом підпалу, перебуваючи біля дверей квартири АДРЕСА_5 , із заздалегідь заготовленої пластикової пляшки вилив легкозаймисту рідину на вхідні двері квартири АДРЕСА_3 , після чого умисно, з метою пошкодження майна, із застосування запальнички підпалив вхідні двері квартири АДРЕСА_3 , після чого умисно, з метою пошкодження майна, із застосуванням запальнички підпалив вхідні двері зазначеної квартири, що призвело до займання.
Після чого, впевнившись в загорянні зазначеної вхідної двері, ОСОБА_5 зник з місця події в невідомому напрямку.
Вказані умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.194 КК України за ознаками: умисне пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу.

По кримінальному провадженню №0001017 від 08.04.2020 року між підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 , 12 червня 2020 року була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468 КПК України.
В угоді про визнання винуватості прокурор ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_5 виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст. 194 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.
Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки.Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; Угода укладена в присутності захисника, про що свідчить його особистий підпис.
Крім того, в судовому засіданні захисник підтримав умови укладеної угоди та просив її затвердити, оскільки її умови не порушують прав інших осіб та не становлять суспільної небезпеки і не загрожують інтересам держави.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з прокурором на призначення узгодженого покарання. Зазначив про обставини вчинення ним злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового слідства, судом та викладені в обвинувальному акті в кримінальному провадженні №0001017 від 08.04.2020 року. Угоду про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 підтримав та просив її затвердити.
Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.
ОСОБА_5 ,суд під розписку відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні; надавати покази у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та у подальшому зобов`язується співпрацювати в правоохоронними органами. Крім того, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України.
В ході судового розгляду, судом встановлені обставини, які пом`якшують покарання, зокрема, ОСОБА_5 вину визнає в повному обсязі, щиро кається у скоєні інкримінованого йому злочину, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування матеріальних збитків заподіяних внаслідок даної події, а також особу підозрюваного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання. Обставини, що обтяжують покарання в ході судового розгляду не встановлені.
Судом не встановлено підстави для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст. 474 КПК України.
За умовами ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, даних про особу ОСОБА_5 , наявності пом`якшуючих і відсутністю обтяжуючих обставин покарання, визнання своєї вини ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експертів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369,373-374,392,393,394,395,473-475 КПК України,суд, УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 12.06.2020 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0001017 від 08.04.2020 року .
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Речові докази, знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на користь держави за проведення судової експертиз в розмірі 4086 грн. 25 коп.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення, але лише у випадках, встановлених ст. ст. 473, 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1