Справа № 274/7787/20 Провадження № 1-кс/0274/1622/20
29.12.2020 м.Бердичів
в с т а н о в и в:
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на 17 соснових колод, пилораму кустарного виробництва без маркування.
В обгрунтування клопотання вказує, що до Бердичівського відділу поліції 19.11.2020 надійшов рапорт старшого дільничного інспектора поліції сектору превенції Бердичівського ВП ОСОБА_4 про те, що на обслуговуваній ним адміністративній дільниці «Житомирський напрямок» в с. Гвіздава по вул. Корольова,77 функціонує незаконна пилорама, а на території вказаного домогосподарства незаконно зберігається деревина невідомого походження, на яку відсутні необхідні документи, що дає підстави вважати таку деревину незаконно зрубаною.
У ході досудового розслідування допитані у якості свідків мешканці села Гвіздава ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показали, що ОСОБА_7 на території свого домогосподарства в АДРЕСА_1 займається обробкою різного роду лісопродукції, яку йому привозять невідомі особи на вантажних автомобілях та надає послуги по обробці деревини місцевим жителям.
Окрім того встановлено, що ОСОБА_7 підприємницькою діяльністю, у тому числі деревообробною або лісопильною, офіційно не займається, інформація про вказану особу у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутня.
Враховуючи вищевикладене, є достатні підстави вважати, що на території домогосподарства по АДРЕСА_1 зберігаються незаконно зрубані дерева, за що передбачена кримінальна відповідальність за ч.1 ст.246 КК України.
Тому, враховуючи обставини які склалися, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання майна здобутого в результаті вчинення кримінального правопорушення, виявлення знаряддя злочину, речей чи документів, що можуть бути використані, як докази у кримінальному провадженні, було проведено обшук на території та господарських будівлях за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві приватної власності ОСОБА_7 .
В ході обшуку у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено майно, а саме: 17 соснових колод, пилораму кустарного виробництва без маркування.
Слідчий вказує, що вилучені предмети та речі можуть мати значення речових доказів та для встановлення всіх обставин кримінального провадження, з метою збереження речових доказів та проведення криміналістичних експертиз у слідства виникла необхідність в накладенні арешту на вилучені предмети та речі.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В обгрунтування клопотання слідчий послався на необхідність збереження речових доказів та проведення криміналістичних експертиз.
В той же час, частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Сукупний аналіз ст.ст. 98, 170, 171, 173 КПК України дає підстави слідчому судді вважати, що клопотання про арешт повинно містити відповідне обгрунтування з абсолютним дотриманням викладених правових норм.
В клопотанні слідчий вказує, що метою накладення арешту є, зокрема, забезпечення збереження речових доказів, при цьому матеріали клопотання не містять постанови слідчого про визнання речей, на які слідчий просить накласти арешт, речовими доказами в цьому кримінальному провадженні.
Також, всупереч ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні про арешт майна не вказано документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Таких доказів до клопотання не додано.
Крім того, в клопотанні та не зазначено контактних даних власників (володільців) вилученого майна, що унеможливлює оперативний виклик останніх в судове засідання для розгляду такого.
Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З огляду на викладене, слідчий суддя повертає клопотання прокурору для усунення недоліків на підставі статті 172 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про повернення клопотання про арешт майна для усунення недоліків в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 132, 171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Встановити строк для усунення зазначених недоліків, що не перевищує 72 години з моменту отримання копії ухвали.
Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутися із даним клопотанням до суду в загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1