ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №643/3651/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/703/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185, ч.3 ст.185,
ч.2 ст.186 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- захисника ОСОБА_7 ,
- обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження №11кп/818/703/20 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2019 року,-

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 27.10.2014 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України, на 5 років 6 місяців;
- 23.01.2015 року Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України на 5 років 6 місяців. 08.12.2017 року звільнений на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 16 днів,-

засуджено за:
- ч.2 ст.185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
- ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 січня 2015 року, та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Як установив суд, 04 березня 2018 року приблизно о 19:00 ОСОБА_8 , знаходячись у кафе, що розташовано за адресою: м. Харків, площа Привокзальна 1, разом з малознайомим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , стали вживати спиртні напої. Далі ОСОБА_8 побачив мобільний телефон Samsung Galaxy Alpha, що належить потерпілому ОСОБА_11 . Після чого у ОСОБА_8 виник прямий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, дочекавшись, коли потерпілий ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 відійдуть від стола та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з внутрішнього карману куртки потерпілого ОСОБА_9 мобільний телефон Samsung Galaxy Alpha в корпусі чорного кольору, згідно висновку судової товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. Заел. проф. М.С. Бокаріуса № 7383 від 29.03.2018 ринкова вартість якого, станом на 05.03.2018, склала 2987 гривень 50 копійок.
Після чого, взявши мобільний телефон та помістивши його у правий карман штанів надітих на нього, вважаючи способ укриття спланованого ним злочину достатнім для його вчинення, ОСОБА_8 покинув приміщення кафе, та розпорядився викраденим телефоном на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальний збиток на зазначену суму.

12 березня 2018 року приблизно о 22:00, точного часу не встановлено, ОСОБА_8 знаходився на автомобільній парковці нічного клубу «Болеро», розташованого за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний 56, де побачив охоронця парковки, яким виявився ОСОБА_12 , який вийшов з приміщення побутівки, розташованої на в`їзді зазначеної парковки, яка призначена для розміщення працівника охорони та зберігання його майна, при цьому не зачинивши вхідні двері. В цей час через вікно вказаної побутівки ОСОБА_8 побачив планшет, що належить ОСОБА_12 , який останній залишив на столі.
В цей час ОСОБА_8 діючи повторно, за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до приміщення, з корисливих мотивів, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, через незачинені двері, проник до приміщення побутівки, звідки таємно викрав планшет Lenovo ТАВ А7- 50, модель Lenovo A3500-HV, в корпусі чорного кольору, серійний номер: HGA6VSQN, Іmеі: 56329, вартістю згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 11439 від 15.05.2018 - 1000,00 грн, який належить ОСОБА_12 та поклав його під куртку, яка була одягнена на ньому, після чого ОСОБА_8 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, звернувши його на свою користь та розпорядившись ним в подальшому на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму.

13 березня 2018 року, приблизно в 15 год., точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, знаходилися разом з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, біля банкомату «ПриватБанку», розташованого в фасадній частині будинку ТРК «Україна», за адресою: м. Харків, пр.Тракторобудівників, буд. 59/56, де побачили як потерпіла ОСОБА_13 , 1939 року народження, яка є особою похилого віку та її чоловік ОСОБА_14 з банкомату знімали грошові кошти, які потерпіла ОСОБА_13 поклала в косметичку рожевого кольору, яку тримала в руках.
13 березня 2018 року близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_8 та невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи узгоджено за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, заздалегідь розробленим злочинним планом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна з метою спільного незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, діючи повторно та відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_8 пройшов за ОСОБА_13 та її чоловіком до під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 , а невстановлена особа, направилась на пошуки автомобілю таксі для подальшої втечі з місця вчинення злочину. В подальшому, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні під`їзду, наздогнав ОСОБА_13 , що йшла перед ним та використовуючи фактор несподіванки, шляхом ривку вихопив з правої руки ОСОБА_13 косметичку рожевого кольору, у якій знаходились грошові кошти в сумі 4400 гривень, дві банківські картки « ПриватБанк», ключі від квартири, пенсійне посвідченням на ім`я потерпілої.
Після цього, ОСОБА_8 попередньо передавши викрадене майно невстановленій особі, з місця скоєння злочину зник на автомобілі Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 служби таксі «30-40», а невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, що діяла в групі з ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зникла, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду в сумі 4 400 гривень.

В апеляційній скарзі захисник посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зазначив, що суд не прийняв до уваги, що обвинувачений має на утриманні трьох малолітніх дітей, постійне місце проживання, працює будівельником, частково визнав себе винним, потерпілі до нього не мають претензій, оскільки викрадене було повернуто. Указав, що дружина обвинуваченого не працює, а тому він є єдиним годувальником сім`ї. Наголосив, що суд не в повній мірі врахував пом`якшуючу обставину наявність в обвинуваченого захворювання на епілепсію. На думку захисника виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства. Просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 остаточне покарання 5 років позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги захисника, прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно до положень ст.75 КК України, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Також судом першої інстанції враховано обставину, що пом`якшує покарання - стан здоров`я обвинуваченого, який хворіє на епілепсію, а також обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину особою, що перебувала у стані наркотичного сп`яніння.
Таким чином, судом першої інстанції враховано майже всі обставини та дані про особу обвинуваченого, на які посилаються захисник та обвинувачений в своїх апеляційних скаргах.

З урахуванням вищезазначеного, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_8 раніше двічі судимий, у тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів, раніше звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, однак на шлях виправлення став та знову вчинив умисні корисливі злочини в період умовно-дострокового звільнення, суд дійшов до обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства.

Тому доводи апеляційної скарги захисника про зворотне є безпідставними.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_8 в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, вчинив три нових злочини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення останньому остаточного покарання за правилами ст.71 КК України у виді і розмірі, який колегія суддів вважає необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Доводи захисника про часткове визнання обвинуваченим вини та відсутність претензій з боку потерпілих, на думку колегії суддів не свідчать про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без ізоляції його від суспільства.

Що стосується посилання захисника на наявність у обвинуваченого на утриманні трьох дітей та наявність дружини, яка потребує його допомоги, то ці обставини існували на момент вчинення ним злочинів, однак не стали для нього стримуючим фактором та самі по собі не є підставами, які свідчать про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Крім того таких даних матеріали кримінального провадження не містять, а також не були надані стороною захисту суду апеляційної інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування вироку за доводами апеляційних скарг захисника та прокурора.

Керуючись ст.ст. 405, 407,409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим,- у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: