Провадження №1-кс/463/6555/20
У Х В А Л А

21 грудня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника заявника ОСОБА_3

у м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого, -

в с т а н о в и в :

скаржник звернулась до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова із заявою про відвід слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від проведення розслідування кримінального провадження №0000863 від 28 серпня 2019 року.

Заяву мотивує тим, що існують обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого, оскільки слідчийОСОБА_5 фактично самоусунувся від проведення досудового розслідування, протягом тривалого часу необхідні слідчі дії не проводив, досудове розслідування проводиться неефективно. Також, слідчий вкотре не бере до уваги доводи слідчих суддів, викладені у ухвалах про скасування постанов про відмову у визнанні заявника потерпілою.
Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав, дав аналогічні пояснення.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив.
А тому приходжу до переконання про можливість розгляду заяви без участі слідчого, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід.
Оглянувши матеріали заяви про відвід, приходжу до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.77 КПК України, прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Як вбачається з матеріалів заяви про відвід слідчого, заявник просить відвести слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові,ОСОБА_5 від розслідування кримінального провадження № №0000863 від 28 серпня 2019 року.

Із заяви також вбачається, що заявник вважає, що слідчий не об`єктивно здійснює розслідування вказаного вище кримінального провадження, що проявляється в ухиленні від проведення слідчий та процесуальних дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального провадження, отримання доказів у такому, та надання їй статусу потерпілої у кримінальному провадженні. Таким чином, доводи заявника зводяться до того, що він не погоджується із процесуальними діями слідчого в ході розслідування кримінального провадження.
Відповідно до положень ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що наведені заявником обставини, з врахуванням скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, не свідчать про існування обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості, слідство має бути продовжено з врахуванням висновків слідчого судді, а тому підстав для задоволення заяви на даному етапі немає.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 81 КПК України, суд

у х в а л и в :

в задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від проведення розслідування кримінального провадження №0000863 від 28 серпня 2019 року відмовити за безпідставністю.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складено 28 грудня 2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1