Провадження № 1-кп/161/1362/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 08 грудня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002861, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 09.11.2020 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 19.09.2020 близько 05.00 год., перебуваючи на парковці автомобілів поблизу багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, в ході словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_6 , наніс йому один удар кулаком правої руки в ділянку голови, зокрема - в область скроні зліва, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому скроневої кістки зліва з забоєм головного мозку, субарахноїдальним крововиливом, гематосинусом та посттравматичним парезом лицевого та відвідного нерва зліва, травматичного пошкодження барабанної перетинки лівого вуха з гематотимпанумом зліва, підшкірної гематоми на потиличній ділянці голови.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №820 від 19.10.2020 виявлені у потерпілого тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться: зокрема, відкрита черепно-мозкова травма - до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, травма барабанної перетинки - до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для її загоєння необхідний час більше 6 діб, підшкірна гематома - до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України, тобто умисно наніс потерпілому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування завданої шкоди визнав, одночасно суму моральної шкоди, визначену у позові, вважав дещо завищеною та погодився виплатити суму, яка буде призначена судом. Суду дав показання, що 19.09.2020 близько 05.00 год. поблизу бару «Мелодія» підібрав пасажира, внаслідок чого між ним та потерпілим, який сказав, що саме він мав його забирати виник словесний конфлікт. Усю дорогу потерпілий їхав за ними (переслідував). Коли вони під`їхали до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , то потерпілий загородив їм можливість виїзду та повідомив, що викликав інших таксистів для вирішення даного конфлікту. Між ними знову виник словесний конфлікт, в ході якого він наніс останньому один удар кулаком правої руки в ділянку голови, від чого той впав та почав задихатись. Він дуже злякався, почав надавати допомогу потерпілому, викликали швидку допомогу. Не заперечує, що усі виявлені у потерпілого тілесні ушкодження виникли внаслідок його дій. Відшкодував потерпілому спричинену матеріальну шкоду у повному обсязі. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо фактичних обставин справи. Ствердив про повне відшкодування матеріальної шкоди обвинуваченим у добровільному порядку, а тому заявлений цивільний позов підтримав частково, просив стягнути лише завдану йому моральну шкоду. На реальному позбавленні волі обвинуваченого не наполягає, просив покарати згідно закону.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість в умисному нанесенні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, надання іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, однак вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, надав допомогу потерпілому відразу після вчинення злочину, має постійне місце проживання, попросив вибачення перед потерпілим, добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду у повному обсязі, тому останній на його реальному позбавленні волі не наполягав, враховуючи також і особу обвинуваченого, який не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, тому суд призначає покарання в межах санкції ст.121 ч.1 КК України, у виді позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

На підставі ст.ст.128, 129 КПК України, ст.1167 ЦК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування завданої моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_6 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн спричиненої моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.
Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого, суд виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди, з врахуванням ступеню спричиненої шкоди, відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілого та характеру вимушених змін у його життєвих стосунках.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити за належністю законному володільцеві.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 121 ч.1 КК України та призначити покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування завданої моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_6 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн спричиненої моральної шкоди.

Речові докази:
-історію хвороби гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 23 аркушах, що передана на відповідальне зберігання до архіву ЛМКЛ №2 залишити за належністю законному володільцеві Луцькій міській клінічній лікарні №2.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1