УХВАЛА

12 жовтня 2020 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
В складі колегії суддів, головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні залі суду м. Рівне обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000329 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27, п. п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

У провадженні Рівненського міського суду перебуває кримінальне провадження №0000329 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, п. п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

18 серпня 2020 року ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, на строк 60 днів, до 16 жовтня 2020 року.
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування до обвинуваченої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на 60 діб.
Потерпілий ОСОБА_6 та його представник - адвокат ОСОБА_7 підтримали клопотання прокурора.
Обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник - адвокат ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання, просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід, враховуючи міцність соціальних зв`язків ОСОБА_8 , а саме, що вона має постійне місце проживання, її вік та незадовільний стан здоров`я.

Суд, заслухавши, прокурора, потерпілого, представника потерпілого, обвинувачену, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, приходить до наступного висновку..
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього кодексу.
Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, який полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи (Рішення Конституційного Суду України, 23.11.2017, №1-р/2017).
ЄСПЛ наголошує, що обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним.
Про це зазначено в рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 12369 від «26» червня 1991 року по справі «Латальє проти Франції», п. 51, за скаргою № 5522/04 від «20» січня 2011 року по справі «Прокопенко проти України», за скаргою № 38717/04 від «14» жовтня 2010 року по справі «Хайредінов проти України», п. 29, 41, за скаргою № 37466/04 від «20» травня 2010 року по справі «Москаленко проти України». В пункті 36 останнього зазначено, що «…органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався…Однак Суд неодноразово встановлював, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою…».
Наявність міцних соціальних зв`язків обвинуваченої, а саме, що вона має постійне місце проживання, її вік та незадовільний стан здоров`я, не може свідчити про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Про існування ризиків передбачених п. п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не доведено.
З огляду на обставини вчинення злочину, у яких підозрюється ОСОБА_8 існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У рішенні у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (§ 80). У рішенні у справі «Хайредінов проти України»від 14 жовтня 2010 року вказаний суд, зокрема, дійшов висновку, що національні суди порушили пункт 1 статті 5 Конвенції, оскільки при ухваленні рішень не було розглянуто можливості застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою (§ 29, § 31).
Враховуючи, що колегія суддів не вбачає існування ризику передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, не доведення стороною обвинувачення ризиків передбачених п.п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, міцність соціальних зв`язків обвинуваченої, а також те, що вона має незадовільний стан здоров`я, страждає хворобою «Крона», що підтверджується наданими стороною захисту письмовими доказами, а також враховуючи вищенаведені позиції ЄСПЛ викладені у своїх рішеннях, буде доцільним застосувати до обвинуваченої домашній арешт.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_8 домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 195 КПК України електронні засоби контролю можуть застосовуватися:
1) слідчим на підставі ухвали слідчого судді, суду про обрання стосовно підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, якою на останнього покладено відповідний обов`язок;
2) працівниками органу внутрішніх справ на підставі ухвали слідчого судді, суду, якою щодо підозрюваного, обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Частиною 1 ст. 195 КПК встановлено, що застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі підозрюваного, обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії.
Згідно ч. 6 ст. 195 КПК України відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного, обвинуваченого при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту.
Враховуючи обставини вчинення злочину, з метою досягнення дієвості цього запобіжного заходу суд вважає за необхідне встановити на обвинувачену ОСОБА_8 електронний засіб контролю строком на два місяці.
Окрім цього, застосовуючи, щодо обвинуваченої ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, колегія суддів вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК країни покласти на неї на строк не більше двох місяців такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, не відлучатись з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, повідомляти слідчого прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утримуватися від будь-якого спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню та носити електронний засіб контролю

Керуючись ст. 176-178, 181, 376, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И Л А :
Клопотання прокурора про обрання обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу задовільнити частково.
В обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27, п. п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово, із застосуванням електронного засобу контролю, строком на 2 місяці - з 12 жовтня 2020 року по 12 грудня 2020 року.
Заборонити ОСОБА_8 залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на обвинувачену ОСОБА_8 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- не відлучатись з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;
- повідомляти слідчого прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватися від будь-якого спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню;
- носити електронний засіб контролю.
Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 12 грудня 2020 року.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Роз`яснити ОСОБА_8 , що у разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Роз`яснити обвинуваченій, що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3