ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/2665/20 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2537/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Інші справи та матеріали

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 травня 2020 року у відношенні ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року за період з 17 вересня 2018 року до 1 жовтня 2018 року та з 12 листопада 2018 року по 12 березня 2020 року.

В обґрунтування прийнятого рішення суд вказав на те, що оскільки ОСОБА_8 останнім вироком засуджений за злочин, вчинений після 20 червня 2017 року, відсутні правові підстави для зарахування йому у даному кримінальному провадженні строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання за правилами, передбаченими ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року.

При цьому оскільки вказаним вироком було призначено покарання за сукупністю вироків, суд дійшов висновку про неможливість зарахування троку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання в період з 12.11.2018 року по 12.03.2020 року.

Що стосується періоду з 17.09.2018 по 01.10.2018, то в цей період ОСОБА_8 відбував покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 11.01.2018 року.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати, та зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 17 вересня 2018 року до 1 жовтня 2018 року та з 12 листопада 2018 року по 12 березня 2020 року з розрахунку день за два.

Наголошує, що ці періоди знаходився в умовах СІЗО, а отже це є попереднім ув`язненням і належить застосовувати Закон №838-VIII від 26.11.2015 року.

Заслухавши доповідь судді думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу засудженого, колегія суддів, дослідивши матеріали судового провадження, а також перевіривши ухвалу у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_8 засуджений 11.01.2018 р. вироком Балаклійського районного суду Харківської області за ч. З ст. 297, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі (кримінальне провадження № 0000119). Вирок набрав законної сили 09.08.2018 р. На виконання вироку ОСОБА_8 заарештований 17.09.2018 р. Попереднє ув`язнення до ОСОБА_8 в рамках даного кримінального провадження не застосовувалося.

Відповідно до вироку суду, злочин ОСОБА_8 було вчинено 21.01.2017 р.

По іншій справі, ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від

01.11.2018р. ОСОБА_8 етапований з ДУ «Диканівська виправна колонія (№12) до ДУ Харківський слідчий ізолятор» для розгляду кримінального провадження № 0000678. На виконання ухвали ОСОБА_8 етапований до слідчого ізолятора 12.11.2018 р.

По цій же справі (кримінальне провадження № 0000678) ОСОБА_8 засуджений 12.03.2020 вироком Харківського апеляційного суду за ч. З ст. 297, ст. 71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі (частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 11.01.2018 р.

Відповідно до вироку суду, злочин ОСОБА_8 було вчинено 03.07.2018 р.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зазначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Редакція вказаного закону втратила чинність 21 червня 2017 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у справі №663/537/17 від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Як вбачається з матеріалів судового провадження засуджений наразі відбуває покарання за злочин, який було вчинено після 20 червня 2017 року а відтак дія Закону №838-VIII від 26.11.2015 року на ОСОБА_8 не поширюється.

Крім того згідно вироку Харківського апеляційного суду від 12.03.20 року остаточне покарання призначалось у відповідності до положень ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків, а не за сукупністю злочинів, а тому період попереднього ув`язнення з 12.11.2018 р. по 12.03.2020 також не підлягає зарахуванню засудженому у відповідності ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015.

Що стосується вимог клопотання засудженого про зарахування до строку покарання строку його перебування в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» з 17.09.2018 по 01.10.2018 р., то суд вважає таку вимогу необґрунтованою, оскільки у вказаний період часу ОСОБА_8 не мав статусу попередньо ув`язненої особи, а відбував покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 11.01.2018р

За таких обставин оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 травня 2020 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -