Справа № 128/2016/20
Провадження №11-кп/801/1085/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

лікаря-психіатра ОСОБА_8

(в режимі відеоконференції),

особи стосовно якої

розглядається заява ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 17 серпня 2020 року, якою заяву завідувача відділення №4 КНП «ВОПЛ № 2 ВОР» лікаря психіатра І-ї категорії ОСОБА_10 задоволено, продовжено відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні №4 для примусового лікування психічно хворих зі звичайним наглядом, змішаному, терміном на 6 місяців,
в с т а н о в и в :

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява завідувача відділення №4 КНП «ВОПЛ № 2 ВОР» лікаря психіатра І-ї категорії ОСОБА_10 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні №4 для примусового лікування психічно хворих зі звичайним наглядом, змішаному відносно ОСОБА_9 .
Подана заява мотивована тим, що хворий ОСОБА_9 перебуває на лікуванні в КНП «ВОПЛ №2 ВОР» відповідно до ухвал Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.11.2019 року та Вінницького районного суду Вінницької області від 09.04.2020 року. Діагноз: легка деменція внаслідок органічного враження головного мозку травматичного генезу з психотичними, переважно галюцинаторними розладами з рідкими судомними нападами (в анамнезі).
На основі огляду комісії лікарів - психіатрів №57 від 04.08.2020 року хворий ОСОБА_9 на теперішній час представляє суспільну небезпеку та потребує вирішення питання про продовження застосованих примусових заходів медичного характеру у відділенні №4 для примусового лікування психічно хворих зі звичайним наглядом, змішаному, в зв`язку з чим завідувач відділення №4 КНП «ВОПЛ № 2 ВОР» лікаря психіатра І-ї категорії ОСОБА_10 просить задовольнити заяву.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 17 серпня 2020 року заяву завідувача відділення №4 КНП «ВОПЛ № 2 ВОР» лікаря психіатра ОСОБА_11 задоволено, продовжено відносно ОСОБА_9 застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні №4 для примусового лікування психічно хворих зі звичайним наглядом, змішаному, терміном на 6 місяців.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про продовження примусового лікування ОСОБА_9 , мотивуючи свої вимоги тим, що він пройшов необхідний курс лікування, на даний час здоровий, має постійне місце проживання, може сам собою опікуватись в нього є близькі родичі, які зможуть ним опікуватись і будуть надавати йому як фізичну так і моральну і матеріальну допомогу, при необхідності буде лікуватись амбулаторно.

Заслухавши захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та просили їх задовольнити; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч.3 ст.514 КПК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку.

Згідно ч.2 ст.95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру.
На думку колегії суддів, вказаних вимог закону судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення дотримано.
Судом першої інстанції належним чином досліджено та враховано всі обставини, які мають значення для прийняття правильного рішення.
Так, судом першої інстанції досліджено висновок комісії лікарів психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №57 від 04.08.2020 року, ОСОБА_9 має діагноз: легка деменція внаслідок органічного враження головного мозку травматичного генезу з психотичними, переважно галюцинаторними розладами з рідкими судомними нападами (в анамнезі). На теперішній час ОСОБА_9 представляє суспільну небезпеку та потребує подальшого продовження застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні №4 для примусового лікування психічно хворих зі звичайним наглядом, змішаному.
Вказаний вище висновок зроблений експертами, піддавати його сумніву у колегії суддів немає підстав.
Висновки, які суд першої інстанції поклав в основу оскаржуваної ухвали є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження, підтверджуються сукупністю наявних у матеріалах провадження доказів.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , що ОСОБА_9 пройшов необхідний курс лікування, яке в даний час йому не потрібне та не відповідає його інтересам, тому він може бути звільнений з медичного закладу суперечать висновку комісії лікарів-психіатрів.
З матеріалів провадження судом встановлено не було, що ОСОБА_9 видужав та стан його здоров`я значно покращився, внаслідок чого відпала б потреба в раніше застосованих примусових заходах медичного характеру.
Наведене повністю спростовує твердження захисника в апеляційній скарзі про протиправне, на його думку, продовження судом першої інстанції застосування щодо ОСОБА_9 застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні №4 для примусового лікування психічно хворих зі звичайним наглядом, змішаному.
Крім того, захисником належним чином не доведено можливість припинення примусових заходів медичного характеру.
За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для припинення примусових заходів медичного характеру та задоволення вимог апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 17 серпня 2020 року, якою заяву завідувача відділення №4 КНП «ВОПЛ № 2 ВОР» лікаря психіатра І-ї категорії ОСОБА_10 задоволено, продовжено відносно ОСОБА_9 застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні №4 для примусового лікування психічно хворих зі звичайним наглядом, змішаному, терміном на 6 місяців залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4