ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/870/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" вересня 2020 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальних провадженнях № 0008303 від 12.11.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурор просив продовжити обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу.

Захисники заперечували проти продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу та просили його змінити на більш м`який. Захисник ОСОБА_4 крім того, в обгрунтування необхідності зміни запобіжного заходу, посилався на погіршення стану здоров`я його підзахисного ОСОБА_6 , який страждає на онкологічне захворювання та потребує лікування.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово акцентував увагу на тому, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування, та зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості, у зв`язку з чим судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, та такі підстави мають бути чітко вказані національними судами. (п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України», п. 79 рішення у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, яке набуло статусу остаточного 10 травня 2011 року).

Відповідно до положень ст. 183 ч.1 КПК України запобіжний захід тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.
Вислухавши позиції учасників судового провадження, суд оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у зазначеному кримінальному правопорушенні. Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за скоєння умисних, переважно тяжких злочинів. Таким чином, зазначені обставини в їх сукупності обумовлюють наявність численних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений зможе переховуватись від суду або вчинити інші кримінальні правопорушення.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою».
На підставі вимог ч. 3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Окрім того, обвинуваченим підлягають роз`ясненню обов`язки, передбачені ст.ст. 182, 194 КПК України, які будуть покладені на них у разі внесення застави та наслідки їх невиконання.
Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України - розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, враховуючи обставини справи, розмір шкоди, спричиненої злочином, а також враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає можливим визначити обвинуваченому ОСОБА_7 заставу в 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Разом з тим, оцінивши можливість задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 щодо зміни запобіжного заходу, суд дослідив матеріали справи, зокрема лист завідувача Київської медичної частини від 12.08.2020 р., де зазначено, що ОСОБА_6 встановлений діагноз рак стравоходу та він потребує спеціалізованого онкологічного лікування. Таким чином, з урахуванням стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , який ускладений тяжкою онкологічною хворобою, яка потребує спеціалізованого лікування, неможливість надання якого підтверджена медичною частиною Київського слідчого ізолятору, суд вважає за необхідне змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який у виді домашнього арешту.
Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 178, 181, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 199, 331 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 06 листопада 2020 р. включно.
Визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 42 040 / сорок дві тисячі сорок / гривень обвинуваченому та негайно звільнити ОСОБА_7 з -під варти, якщо протягом дії цієї ухвали обвинуваченим або заставодавцем буде внесено заставу на спеціальний депозитний рахунок (Отримувач: ТУДСАУ в м. Києві, , банк: Державна казначейська служба України в м. Києві, МФО 820172, рахунок № UA5112089).
Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі внесення застави на нього покладаються обов`язки прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися за межі м. Києва без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання. В разі невиконання покладених обов`язків застава буде звернута в дохід держави.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з "тримання під вартою" на запобіжний захід у вигляді "домашнього арешту" за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, а саме до 08.11.2020 р. включно з покладанням на обвинуваченого наступних обов`язків:
- заборонити ОСОБА_6 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 23-00 год. до 06-00 год.
-покласти обов`язок на ОСОБА_6 прибувати до суду за першою вимогою;
Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.
Ознайомити та вручити обвинуваченому ОСОБА_6 під розпис копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Контроль за виконанням запобiжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченим покласти на орган національної поліції за мiсцем його проживання.
Працівники органу національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Звільнити ОСОБА_6 негайно з-під варти в залі суду.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1