Справа № 405/2608/20
1-кп/405/162/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницького кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2020 за № 00002562 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 вчинив втручання у діяльність працівника правоохоронного органу, тобто здійснення впливу у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкоди виконання ним службових обов`язків за наступних обставин:
12.01.2020 тимчасово виконуючий обов`язки заступника командира роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 , знаходячись у форменому одязі, ніс службу у складі екіпажу «Ліана 0152» разом з поліцейським роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції І ОСОБА_6 .
12.01.2020 о 05 год. 31 хв. на службовий планшет ОСОБА_5 , який у той час перебував при виконанні своїх службових обов`язків, зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що водій транспортного засобу марки «Toyota» моделі Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи біля магазину «Лісова пісня» по вул. Преображснська. 7, в м. Кропивницькому в стані алкогольного сп`яніння, веде себе агресивно.
12.01.2020 о 05 год. 40 хв. екіпаж «Ліана-0103», в склад якого входили ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виявили вище вказаний автомобіль, який знаходився за адресою м. Кропивницький вул. Преображснська, 7, а саме біля ТЦ «Лісова пісня». Прибувши па місце, перебуваючи при виконанні своїх службових обов`язків ОСОБА_5 та його напарник ОСОБА_6 побачили, що біля автомобіля «Toyota» моделі Camry, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебувають дві особи, які представились як ОСОБА_9 та ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 та ОСОБА_9 поводили себе агресивно, а ОСОБА_9 відійшов на тротуар та почав справляти природні потреби, на зауваження поліцейських не реагував, а тоді повернувся та сів за кермо вищевказаного автомобіля.
Після чого, ОСОБА_5 , перебуваючи при виконанні службових обов`язків, знаходячись у форменому одязі, зі спецефічними розпізнавальними знаками, взяв ОСОБА_9 за руку з метою застосування до нього адміністративного затримання, в цей час до нього ( ОСОБА_5 ), ззаду підійшов ОСОБА_3 , здійснюючи втручання в діяльність працівника правоохоронного органу, з метою перешкоджання його безпосередніх обов`язків, а саме завадити здійснення адміністративного затримання ОСОБА_9 , ліктьовим згином правої руки схопив ОСОБА_5 за шию та почав здавлювати. Через декілька секунд ОСОБА_3 , тримаючи за шию ОСОБА_5 , кинув останнього через ліву сторону на асфальтне покриття тротуару.
Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 у ОСОБА_5 утворились тілесні ушкодження у виді гематом в ділянці лівого ліктьового суглобу та лівого плеча, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України за обставин, які викладені в обвинувальному акті та вироку суду, визнав в повному обсязі, при цьому пояснив, що приблизно о п`ятій годині ранку в один з днів на початку січня 2020 року він разом зі своїм другом ОСОБА_9 перебували в центрі м. Кропивницького біля ТЦ «Лісова Пісня». В цей час до них під`їхала патрульна машина, звідки вийшли працівники поліції та почали робити їм зауваження та вимагати припинити агресивну поведінку, але ОСОБА_9 проігнорував таку вимогу, та сів в належний йому автомобіль Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , хоча був в стані алкогольного сп`яніння. Після чого, працівник поліції підійшов до ОСОБА_9 та запропонував вийти з автомобіля, але той відмовився, в результаті чого працівник поліції почав застосувати до нього силу. Побачивши вказані дії він підбіг, схопив працівника поліції за шию, почав її здавлювати, після чого кинув його через ліве плече на асфальт. У вчиненому кримінальному проступку кається, вибачається перед потерпілим.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, у справі справа "Нечипорук і Йонкало проти України" європейський суд з прав людини зазначив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення № 42310/04, п.150, від 21.04.2011).
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, оскільки вказані фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку сторонами кримінального провадження та потерпілим не оспорювались, тому суд вважає їх доведеними виходячи з критерію «поза розумним сумнівом».
Таким чином, суд констатує доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному проступку за обставин встановлених судом.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст.343 КК України як втручання у діяльність працівника правоохоронного органу, тобто здійснення впливу у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкоди виконання ним службових обов`язків.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.ст.50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який має на утриманні малолітню дитину, одружений, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря психолога та нарколога не перебуває.
Обставини, що пом`якшують та/чи обтяжують покарання відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України не встановлено.
Крім того, при призначенні покарання суд враховую практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).
Отже, з врахуванням всіх обставин справи, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, думки потерпілого, який вважав достатнім призначення покарання у виді штрафу, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 343 КК України у виді штрафу, який за розміром є максимальним.
Підстав для застосування ст.69,69-1, 75 КК України судом не виявлено.
Саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ст. 26 КВК України він зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Ленінському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_10