Номер провадження: 11-сс/813/1336/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.07.2020 р., якою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні дві неповнолітні дитини, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави строком до 20 вересня 2020 року включно,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене в.о. прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 та відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 168160 грн.

У разі внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Строк дії запобіжного заходу становить до 20 вересня 2020 року включно.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя вказав в ухвалі, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, яка знайшла своє підтвердження матеріалами кримінального провадження.

Окрім того, слідчим та прокурором доведений ризик можливого ухилення від слідства, а саме суспільну небезпеку інкримінованого підозрюваному ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України та його тяжкість, майновий та сімейний стан підозрюваного, який не працює, офіційно не одружений, хоча має на утриманні дві неповнолітні дитини, встановивши в судовому засіданні ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до переконання, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

З урахуванням особи підозрюваного та обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя вважав за необхідне визначити розмір застави у межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, та посилається на такі обставини:
1) підозра ОСОБА_8 не обґрунтована;
2) прокурором не доведені заявлені у клопотанні ризики, а прокурор не довів неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів;
3) судом не враховано наявність міцних соціальних зв`язків ОСОБА_8 , наявність утриманців малолітніх дітей, матері інваліда, а також те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності;
4) ОСОБА_8 не має достатньо фінансових можливостей для існування, не має закордонного паспорту, що унеможить його переховування від органів слідства та суду.
Посилаючись на вказані доводи, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 наполягав на вимогах апеляційної скарги та просив їх задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 23.07.2020 р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, а відповідно до санкції частини 2 вказаної статті, вона передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Зі змісту мотивувальної частини ухвали видно, що слідчий суддя дотримався приписів зазначених вище норм кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні ухвали.
При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
З матеріалів, наданих слідчим випливає, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, а саме сутенерство, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Мотивуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 слідчий суддя послався в ухвалі на матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, копії яких долучені до матеріалів клопотання, та які в повній мірі обґрунтовано підтверджують його причетність до скоєного, в тому числіпротокол допиту свідка ОСОБА_11 від 16.01.2020 року, протокол огляду сайту від 09.07.2020 року, протокол огляду речей від 14.07.2020 року, протокол огляду та вручення грошових коштів від 14.07.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 16.07.2020 року, протокол огляду речей від 14.07.2020 року, протокол огляду та вручення грошових коштів від 14.07.2020 року, протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 16.07.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 15.07.2020 року, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.07.2020 року, протокол огляду та вручення грошових коштів від 22.07.2020 року, протокол огляду речей від 22.07.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 22.07.2020 року, протоколи обшуку від 22.07.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 23.07.2020 року, протоколи допиту в режимі відеозапису від 23.07.2020 року, протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 25.05.2020 року та інші матеріали клопотання в сукупності.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Колегія суддів не погоджується з доводами захисника з приводу не доведення наявності ризиків, заявлених слідчим, оскільки слідчий суддя зазначив про наявність таких, посилаючись на клопотання слідчого та долучені до нього докази, та в повній мірі обґрунтував їх існування.
Апеляційний суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України також знайшли своє підтвердження.
Враховуючи долучені протоколи допиту свідків, в яких наявні анкетні дані таких осіб, копії яких були вручені підозрюваному ОСОБА_8 , а також те, що такі особи на теперішній час дають викривальні покази в рамках даного кримінального провадження, якими, власне, й обґрунтовується пред`явлена ОСОБА_8 підозра за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність також ризику можливого незаконного впливу на таких осіб з боку підозрюваного, з метою зміни їх показів.
Крім того, на даний час існує реальний ризик переховування підозрюваного, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні такого кримінального правопорушення, а саме у вигляді максимального покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 (семи) років, усвідомлення підозрюваним можливого настання негативних наслідків в результаті ймовірного вчинення інкримінованих йому згідно матеріалів даного клопотання кримінально-протиправних дій, може свідчити про наявність ризику у вигляді можливого вжиття підозрюваним дій, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження.
До того ж, обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину, апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам, а доводи апеляційної скарги щодо наявності у підозрюваногона утриманні двох неповнолітніх дітей не можуть вважатись підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскількипідозрюваний не працює, офіційно не одружений.
На думку апеляційного суду слідчим суддею в достатній мірі враховані обставини справи та особа підозрюваного, з огляду на що обраний розмір застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян, враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України є для нього помірним та в разі внесення такої застави, достатньою мірою зможе гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судове рішення є законним і обґрунтованим, а підстав для задоволення апеляційної скарги захисника під час апеляційного розгляду не встановлено, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам та не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Таким чином апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , подана в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції, якою відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.07.2020 р., якою відносно ОСОБА_8 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4