Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1434/20
Провадження № 1-в/553/285/2020
У Х В А Л А
Іменем України

25.09.2020м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника ПВК №64 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні спільне подання начальника Полтавської виправної колонії № 64 та голови спостережної комісії Подільської районної ради у м. Полтаві про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гадяч, Полтавської обл., українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.07.2013 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ст. 185 ч.1 КК України на 120 годин громадських робіт;

- 29.01.2014 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ст. ст. 185 ч.2, 289 ч.2, 70 ч.1 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

- 07.05.2015 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ст. ст. 185 ч.3, 289 ч.2,15 ч.2 289 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4, 71 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна;

По даній справі засудженого: 29.07.2015 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ст. ст. 185 ч.3, 289 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України на 6 років 8 місяців позбавлення волі без конфіскації майна;

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12.02.2016 року зараховано ОСОБА_4 в строк покарання, призначеного вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 29 липня 2015 року за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України у виді 6 років 8 місяців позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення в період з 07.05.2015 року по 31.08.2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло спільне подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія № 64» та голови спостережної комісії Подільської районної ради в м. Полтаві про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_4 .

Представник ПВК № 64 в судовому засіданні просив задовольнити подання з підстав викладених в ньому.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримував подання та просив його задовольнити. Пояснив, що на даний час зробив для себе відповідні висновки, ряд порушень встановленого режиму відбування покарання допустив, через те, що був молодий та не розумів що робить. В подальшому змінив свою поведінку.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого, вказував, що засуджений не довів своє виправлення, за час відбування покарання характерезується неоднозначно, мав ряд порушень, зокрема, догани та поміщення до ДІЗО на 7 діб, що не може свідчити про його сумлінну поведінку під час відбування терміну покарання.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, думку прокурора, дослідивши матеріали подання, особової справи засудженого, приходить до висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 29.07.2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.3 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, ст. 289 ч.2 КК України у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна, ст. 185 ч.2 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів, призначено 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 07.05.2015 року, остаточно за сукупністю злочинів призначено 6 років 8 місяців позбавлення волі без конфіскації всього майна, зарахувавши повністю в строк відбування покарання, частково відбуте покарання за попереднім вироком.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 ухвалено відраховувати з 07.05.2015 року.

Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок набрав законної сили 31.08.2015 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12.02.2016 року зараховано ОСОБА_4 в строк покарання, призначеного вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 29 липня 2015 року за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України у виді 6 років 8 місяців позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення в період з 07.05.2015 року по 31.08.2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, а і полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Тому при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого суд враховує особу засудженого, дані щодо виду та кількості стягнень за весь період відбування ним покарання, а також те, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання з 2015 року, те, що засудженому було відмовлено в застосуванні пільги згідно ст. 81 КК України, враховуючи те що він не довів своє виправлення, а також тяжкість вчинених засудженим злочинів та їх наслідки.

Крім того, відповідно до вироку засуджений ОСОБА_4 вчинив ряд тяжких злочинів.

Беручи до уваги, що висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись на даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування ним покарання, а саме дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечного виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, погашені стягнення за порушення дисципліни, висновок про те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення не ґрунтується на матеріалах провадження. Характеристика засудженого не свідчить про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів. Також суд враховує поведінку засудженого протягом всього часу відбування покарання, його ставлення до вироку, виду та міри покарання яка йому була призначена, а також тяжкість вчинених злочинів та його наслідки, термін невідбутого покарання який є значним.

Суд вважає передчасними висновки про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, оскільки достеменно неможливо стверджувати, що на час звернення з поданням, засуджений досяг необхідного ступеню виправлення та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, протягом всього відбутого строку покарання, довів своє виправлення, що є необхідною умовою для прийняття такого рішення.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. 537, 539 КПК України, ст. 152, 154 КВК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні спільного подання начальника Полтавської виправної колонії № 64 та голови спостережної комісії Подільської районної ради у м. Полтаві про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1