ЄУН 174/158/20
н/п 1-кп/174/48/2020
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

20 липня 2020 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000039 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірську Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаний, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.08.2019 р. вироком П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 70 ч.1, 75,76 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки;

- 04.03.2020 року вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області, зі змінами відповідно до ухвали Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.06.2020 р., за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 02.02.2020 року, близько 19.00 год., знаходився в кв. АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_5 , який проживає в даній квартирі, який після спільного розпиття горілки заснув, внаслідок чого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 .

У той же день, тобто 02.02.2020 року, близько 19.10 год., ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитись в квартирі АДРЕСА_2 , користуючись тим, що ОСОБА_5 спить, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, пройшов до спальної кімнати, де діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав ноутбук марки «Prestigio smartbook 141с» вартістю 5199,20 грн. та телевізор марки «ST-TV LED 32HD600U» вартістю 2500,00 грн. та утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 7699,20 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю в межах пред`явленого йому обвинувачення та від дачі показів відмовився на підставі ст.63 Конституції України. У вчиненому щиро кається.

Докази по справі в судовому засіданні досліджені згідно ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються і суд вважає їх встановленими та доказаними у суді.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium), держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Таким чином, факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані по ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, обставини, які пом`якшують його покарання, особу ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_4 вчинив нетяжке кримінальне правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом, в межах обвинувачення, не встановлено.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття.

ОСОБА_4 не працює, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває (а.с.72), сталих соціальних зв`язків та легальних джерел доходів не має, за місцем проживання характеризується посередньо .

Згідно досудової доповіді, складеної органом пробації відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , його виправлення без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, оскільки він має високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення (а.с.56-57).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005р., «Ізмайлов проти Росії» від 16.10. 2008 р.)

Врахувавши обставини справи та особу обвинуваченого, беручи до уваги, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, і знову вчинив корисливе кримінальне правопорушення , що свідчить про його схильність до вчинення аналогічних суспільно-небезпечних діянь, не працює і не має легальних джерел доходу та сталих соціальних зв`язків, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Оскільки ОСОБА_4 раніше засуджений вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 04.03.2020 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, і вчинив злочин по даній справі до постановлення вказаного вироку, то загальну міру покарання йому слід обрати за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Речові докази по справі: ноутбук «Prestigio smartbook 141с», телевізор «ST-TV LED 32HD600U», які знаходяться на збереженні потерпілої ОСОБА_6 згідно зберігальної розписки (а.с.61)- слід залишити потерпілій; відрізки ліпкої стрічки із слідами папілярних ліній та дактилоскопічну карту на ім`я ОСОБА_4 , які знаходяться на збереженні в камері схову Вільногірського ВП ЖВП ГУНП в Дніпропетровській області згідно квитанції № 557 від 11.03.2020 р. (а.с.63) - слід знищити.

Відповідно до ст.124 КПК України, документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судово-дактилоскопічної експертизи № 19/104-7/3/151 від 05.02.2020 р. в розмірі 1256 грн. 08 коп. (а.с.64) та судово-дактилоскопічної експертизи № 19/104-7/3/217 від 20.02.2020 р. в розмірі 942 грн. 06 коп. (а.с.65), а всього в сумі 2198 грн. 14 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 - залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обвинуваченому слід обраховувати з дня його затримання, тобто з 14.02.2020 року (а.с.38).

Керуючись ст.ст.349, 368, 369, 371, 373, 374,376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, знову призначене покарання поглинути покаранням, призначеним вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 04.03.2020 року у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, і остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити 4 (чотири ) роки 1 (один ) місяць позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судово-дактилоскопічної експертизи №19/104-7/3/151 від 05.02.2020 р. в розмірі 1256 грн. 08 коп. та судово-дактилоскопічної експертизи №19/104-7/3/217 від 20.02.2020 р. в розмірі 942 грн. 06 коп., а всього в сумі 2198 грн. 14 коп.

Речові докази по справі: ноутбук «Prestigio smartbook 141с», телевізор «ST-TV LED 32HD600U», які знаходяться на збереженні потерпілої ОСОБА_6 згідно зберігальної розписки - залишити потерпілій; відрізки ліпкої стрічки із слідами папілярних ліній та дактилоскопічну карту на ім`я ОСОБА_4 , які знаходяться на збереженні в камері схову Вільногірського ВП ЖВП ГУНП в Дніпропетровській області згідно квитанції № 557 від 11.03.2020 р. - знищити.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обраховувати з 14 лютого 2020 р., з дати його затримання, зарахувавши в цей строк покарання, відбуте ним по попередньому вироку з 30 червня 2020 р. по 20 липня 2020 р.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - залишити тримання під вартою, але не більше 60 днів.

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Дніпровський апеляційний суд через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1