Справа № 545/2438/20
Провадження № 1-в/545/18/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2021 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в м. Полтава подання Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про приведення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 10.07.2019 року, Дніпровського районного суду м. Києва від 04.03.2020 року та Деснянського районного суду м. Києва від 09.06.2020 року відносно засудженого ОСОБА_3 у відповідність до діючого законодавства ,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло подання Державної установи « Божковська виправна колонія (№16)» про приведення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 10.07.2019 року, Дніпровського районного суду м. Києва від 04.03.2020 року та Деснянського районного суду м. Києва від 09.06.2020 року відносно засудженого ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VІІІ.

Від представника колонії та засудженого до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Від прокурора надійшла заява про розгляд подання без його участі, проти його задоволення не заперечує.

Згідно ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання ( подання ), не перешкоджає проведенню судового засідання, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників процесу, на підставі поданих ними заяв.

Дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України суд, під час виконання вироків має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 74 КК України.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 засуджений вироком Деснянського районного суду м. Києва від 10.07.2019 року за ч. 1 ст. 309,75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

В подальшому ОСОБА_3 засуджено вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04.03.2020 року за :

ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі,

ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 10.07.2019 року та остаточно призначено покарання у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі.

Далі , ОСОБА_3 засуджений вироком Деснянського районного суду м. Києва від 09.06.2020 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі.

За цим вироком і за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04.03.2020 року призначено ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років позбавлення волі.

01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року.

Згідно даного Закону санкція ч. 1 ст. 185 та ч.1 ст. 309 КК України в редакції чинній з 01.07.2020 року передбачає максимальний вид покарання у виді обмеження волі на строк до 5 років.

Згідно цього ж Закону повторність, як кваліфікуюча ознака кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України виключена.

Так, частиною другою статті 309 КК України в новій редакції передбачена кримінальна відповідальність особи за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, вчинена за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею .

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Таким чином судом встановлено, що за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 10.07.2019 року ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, в той час як санкція нового Закону передбачає максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до 5 років.

За таких обставин, покарання призначене ОСОБА_3 вироком Деснянського районного суду м. Києва від 10.07.2019 року за ст. 309 ч. 1 КК України у виді 1 року позбавлення волі підлягає приведенню у відповідність до діючої редакції Кримінального кодексу України (в редакції Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року), шляхом перерахування призначеного покарання відповідно до вимог ст. 72 КК України до покарання за ст. 309 ч. 1 КК України у виді 2 років обмеження волі .

В іншій частині вирок суду від 10.07.2019 року відповідає вимогам чинного законодавства України.

За вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04.03.2020 року ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, в той час як санкція нового Закону передбачає максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до 5 років.

За таких обставин, покарання призначене ОСОБА_3 вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04.03.2020 року за ст. 185 ч. 1 КК України у виді 1 року позбавлення волі підлягає приведенню у відповідність до діючої редакції Кримінального кодексу України (в редакції Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року), шляхом перерахування призначеного покарання відповідно до вимог ст. 72 КК України до покарання за ст. 185 ч. 1 КК України у виді 2 років обмеження волі .

В іншій частині вирок суду від 04.03.2020 року відповідає вимогам чинного законодавства України.

Оскільки повторність, як кваліфікуюча ознака кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України виключена з диспозиції статті, дії ОСОБА_3 за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 09.06.2020 року необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, а тому призначене йому покарання за ст. 309 ч. 2 КК України у виді 2 років позбавлення волі підлягає приведенню у відповідність до діючої редакції Кримінального кодексу України (в редакції Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року), шляхом перекваліфікації дій ОСОБА_3 з частини 2 на частину 1 статті 309 КК України та пом`якшення призначеного покарання шляхом визначення останньому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 4 років обмеження волі .

Для призначення покарання за ч. 4 ст. 70 КК України за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 09.06.2020 року та вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04.03.2020 року, покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, згідно ст. 72 КК України підлягає приведенню з розрахунку 1 день позбавлення волі відповідає 2 дням обмеження волі і тому визначене покарання становить 2 роки позбавлення волі.

В іншій частині вищезазначений вирок відповідає вимогам чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 5,72,74 КК України,ст.ст. 537,539 КПК України суд :

УХВАЛИВ :
Подання Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про приведення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 10.07.2019 року, Дніпровського районного суду м. Києва від 04.03.2020 року та Деснянського районного суду м. Києва від 09.06.2020 року відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідність до діючого законодавства - задовольнити.

Привести у відповідність вирок Деснянського районного суду м. Києва від 10.07.2019 року та вважати ОСОБА_3 засудженим за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

В іншій частині даний вирок відповідає вимогам діючого законодавства України.

Привести у відповідність вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 04.03.2020 року та вважати ОСОБА_3 засудженим за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

В іншій частині даний вирок відповідає вимогам діючого законодавства України.

Привести у відповідність вирок Деснянськогоо районного суду м. Києва від 09.06.2020 року та вважати ОСОБА_3 засудженим за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

Вважати ОСОБА_3 засудженим за цим вироком та за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04.03.2020 року, за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70,ст. 72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до покарання у вигляді 2 ( двох ) років позбавлення волі.

В іншій частині даний вирок відповідає вимогам діючого законодавства України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1