ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2859/20 Справа № 193/592/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2020 року про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

в режимі відеоконференції:

засудженого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

За ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2020 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 та звільнено умовно-достроково на невідбутий строк 09 місяців.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що засуджений не представляє суспільної небезпеки, своєю поведінкою довів своє виправлення, про що свідчить кількість отриманих ним заохочень, непогашених стягнень не має, цивільний позов відшкодовано повністю, а тому наявні підстави для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокового звільнення.
В обґрунтування вказує, що судом не надано оцінки, яким чином засуджений бере участь і проявляє корисну активність в організації виховних заходів в установі, не надано оцінки участі засудженого в самодіяльних організаціях та ставлення до праці.
Також вказує, що наявність лише двох заохочень та двох стягнень за весь період відбування покарання, свідчить про пристосовувальницьку поведінку засудженого до вимог адміністрації установи, а не свідоме виправлення та доведення цього зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці.
Заслухавши прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, засудженого ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.
Відповідно до змісту ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
У відповідності до роз`яснень п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 засуджений за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12 лютого 2018 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.
За вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 серпня 2018 року засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.ч. 1, 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі.
Згідно вироку Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 25 вересня 2019 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 72 КК України зараховано в строк попереднього ув`язнення з 28.03.2018 року по 07.06.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку покарання - 29 березня 2018 року, кінець строку 20 травня 2021 року.
Згідно характеристики засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 02 квітня 2018 року. З 27 липня 2019 року відбуває покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)». За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня. За час перебування в установі має два заохочення, стягнень не мав. Працевлаштований за власним бажанням на зварювальній дільниці. При виконанні дорученної роботи дбайливо ставиться до майна та предметів, якими користується, використовує тільки за призначенням. Регулярно відвідує заходи виховного характеру, приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Бере участь у реалізації програм диференційного виховного впливу. Підтримує зв`язки з батьком шляхом телефонних переговорів. Підтримує зв`язки з батьком шляхом телефонних переговорів. За вироком суду мав судові витрати на суму 1144 гривень, які були добровільно відшкодовані.
Отже, за вказаними даними слідує, що засуджений ОСОБА_6 характеризувався позитивно, до праці ставиться сумлінно, має заохочення.
Враховуючи викладене, а також соціальні зв`язки засудженого, його старанність у роботі, позитивну поведінку, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що засуджений ОСОБА_6 не представляє суспільної небезпеки, своєю поведінкою довів своє виправлення, про що свідчить кількість отриманих ним заохочень, відсутність стягнень, а також повністю відшкодований цивільний позов, а отже доводи апеляційної скарги прокурора про те, що засуджений своєю працею та поведінкою не довів своє виправлення, є необґрунтованими.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення, а тому у задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2020 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4