Снігурівський районний суд Миколаївської області
УХВАЛА
іменем України

12 листопада 2020 року м.Снігурівка
справа №485/1507/20

провадження № 1-в/485/130/20

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка у режимі відеоконференції з Державною установою "Снігурівська виправна колонія (№ 5)" клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII,

встановив:

04 листопада 2020 року до Снігурівського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , в якому він просить застосувати до нього Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року за № 2617-VIII, який набув чинності 01.07.2020 року.

У судовому засіданні засуджений підтримав клопотання, просив суд його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив суд у задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на те, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року ніяким чином не пом`якшує покарання засудженому, оскільки йому вироком призначено мінімальне покарання за сукупністю вироків.

Суд, заслухавши засудженого та прокурора, дослідивши додані до клопотання матеріали вважає, що в задоволені клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 25 жовтня 2016 року затверджено угоду від 30 вересня 2016 року по кримінальному провадженні №40000606 про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.3 ст.311 КК України її призначено покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч.3 ст.311 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскаціє майна. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 остаточно засуджено до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 3 роки. За вироком ОСОБА_4 погодився на призначення узгодженого покарання.

Вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 26 вересня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підстав ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частко приєднано не відбуте покарання, призначене за вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 25.10.2016 року, остаточно призначено до відбування покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, рахуючи строк відбування покарання з моменту затримання.

Відповідно до п.13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, згідно з яким було внесені зміни до КК України, якими було пом`якшено покарання за певні кримінальні правопорушення та декриміналізовано певні кримінальні правопорушення.

Так, вищезазначеним законом до ч.1 ст.309 КК України були внесені зміни, у тому числі в частині пом`якшення покарання - такий вид покарання як позбавлення волі виключений.

До ч.3 ст.311 КК України зміни не вносились.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року внесені зміни до ч.2 ст.309 КК України, а саме до диспозиції, за яким виключено повторність.

Разом з тим, ОСОБА_4 вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 25 жовтня 2016 року за ч.1 ст.309 та ч.3 ст.311 КК України призначено мінімальне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 26 вересня 2017 року за ч.2 ст.309 КК України та ст.71 КК України призначено за сукупністю вироків мінімальне покарання шляхом приєднання невідбутого покарання за вироком від 25 жовтня 2016 року, тому підстави для застосування положень ч.3 ст. 74 КК України відсутні, а отже у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 61, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, суд

постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повна ухвала складена та проголошена о 12.45 годині 12 листопада 2020 року.

Суддя ОСОБА_1