Справа № 308/5586/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, в м. Ужгороді, кримінальне провадження, відомості про яке 21.06.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002013 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 21.06.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002013 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.09.2020 року запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою закінчується 11 листопада 2020 року включно.
Обвинувачений в судовому засіданні проти продовження строку тримання під вартою не заперечив.
Заслухавши доводи учасників судового провадження, виходячи з вимог ст. 331 КПК України, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного, обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України.
Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч.1ст.177 КПК України.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховуючи те, що останній раніше судимий вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.02.2016 року за ч.2 ст.190, ч.1 ст.289, ч.2 ст.289, ч.1 ст.189 КК України, до позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком, а також тяжкість злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, та беручи до уваги, що на даний час судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не завершено, ризики передбачені ст.177 КПК України, у зв`язку з якими відносно останнього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою не зменшились, а менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_4 , покладених на нього згідно кримінально-процесуального законодавства України обов`язків, а тому суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та необхідним продовжити йому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 27, 314-316, 369-372, 392 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою до двох місяців, а саме до 30 грудня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1