Справа № 766/8268/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Херсона кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0006341 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Лопатково, Гаринського району Свердловської області, освіта середньо-спеціальна, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 09.08.2016р. будучі фізичною особою-підприємцем, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під приводом прийняття замовлення на виконання робіт по виготовленню та встановленню ПВХ конструкцій (віконної рами) особисто провів заміри та шляхом обману, який виразився в обіцянці встановити ПВХ конструкції за місцем проживання потерпілої ОСОБА_6 , без дійсного наміру це зробити, та з пропозицією значної скидки у ціні, що виступало стимулом для укладання угод та створювало у потерпілої хибне переконання про дійсність укладеного договору, вирішив заволодіти коштами, які належали останній. З цією метою, 09.08.2016р., ОСОБА_4 , умисно, з корисливого мотиву заволодіння чужим майном, перебуваючи за вищевказаною адресою, у письмовій формі уклав з племінницею потерпілої ОСОБА_7 договір №139 від 09.08.2016 на поставку віконної рами з ПВХ профілю загальною вартістю 2370грн. В той же день, ОСОБА_7 , за місцем мешкання тітки, виплатила йому завдаток (передоплату) в сумі 1700грн., які ОСОБА_4 привласнив та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, не поставивши та не встановивши обіцяної віконної рами, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Суд вважає встановленими обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 даного кримінального правопорушення та кваліфікує ці його дії за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім того, ОСОБА_4 повторно, 11.08.2016р., знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під приводом прийняття замовлення на виконання робіт по виготовленню та встановленню вхідних та кімнатних дверей, особисто провів заміри та шляхом обману, який виразився в обіцянці встановити вхідні та кімнатні двері за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 , без дійсного наміру це зробити, та з пропозицією значної скидки у ціні, що виступало стимулом для укладання угод та створювало у потерпілої хибне переконання про дійсність укладеного договору, вирішив заволодіти коштами, які належали останній. З цією метою, 11.08.2016р., ОСОБА_4 , умисно, з корисливого мотиву заволодіння чужим майном, перебуваючи за вищевказаною адресою, у письмовій формі уклав з потерпілою ОСОБА_8 договір №157 та договір №146 від 11.08.2016р. на поставку вхідних та кімнатних дверей загальною вартістю 7300грн. В той же день, ОСОБА_8 за місцем мешкання виплатила йому завдаток (передоплату) в сумі 4000грн., які ОСОБА_4 привласнив та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, не поставивши та не встановивши обіцяних вхідних та кімнатних дверей, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Суд вважає встановленими обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 даного кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікує ці його дії за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 повторно, 11.08.2016р., знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 , за місцем проживання потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під приводом прийняття замовлення на виконання робіт по виготовленню та встановленню вхідних дверей, особисто провів заміри та шляхом обману, який виразився в обіцянці встановити вхідні двері за місцем проживання потерпілої ОСОБА_9 , без дійсного наміру це зробити, та з пропозицією значної скидки у ціні, що виступало стимулом для укладання угод та створювало у потерпілої хибне переконання про дійсність укладеного договору, вирішив заволодіти коштами, які належали останній. З цією метою, 11.08.2016р., ОСОБА_4 , умисно, з корисливого мотиву заволодіння чужим майном, перебуваючи за вищевказаною адресою, у письмовій формі уклав з потерпілою ОСОБА_9 договір №143 від 11.08.2016р. на поставку вхідних дверей загальною вартістю 4400грн. В той же день, ОСОБА_9 за місцем мешкання, виплатила йому завдаток (передоплату) в сумі 2000грн., які ОСОБА_4 привласнив та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, не поставивши та не встановивши обіцяних вхідних дверей, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_9 матеріальні збитки на вказану суму.

Суд вважає встановленими обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 даного кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікує ці його дії за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 повторно, 12.08.2016р., знаходячись за адресою: АДРЕСА_6 , за місцем проживання потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , під приводом прийняття замовлення на виконання робіт по виготовленню та встановленню балкону під ключ, особисто провів заміри та шляхом обману, який виразився в обіцянці встановити балкон під ключ за місцем проживання потерпілої ОСОБА_10 , без дійсного наміру це зробити, та з пропозицією значної скидки у ціні, що виступало стимулом для укладання угод та створювало у потерпілої хибне переконання про дійсність укладеного договору, вирішив заволодіти коштами, які належали останній. З цією метою, 12.08.2016р., ОСОБА_4 , умисно, з корисливого мотиву заволодіння чужим майном, перебуваючи за вищевказаною адресою, у письмовій формі уклав з потерпілою ОСОБА_10 договір №147 від 12.08.2016р. на поставку балкону під ключ загальною вартістю 31500грн. В той же день, ОСОБА_10 за місцем мешкання, виплатила йому завдаток (передоплату) в сумі 22000грн., які ОСОБА_4 привласнив та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, не поставивши та не встановивши обіцяного балкону під ключ, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_10 матеріальні збитки на вказану суму.

Суд вважає встановленими обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 даного кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікує ці його дії за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 повторно, 22.08.2016, знаходячись за адресою: АДРЕСА_7 , за місцем проживання потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , під приводом прийняття замовлення на виконання робіт по виготовленню та встановленню ПВХ конструкцій (віконної рами) особисто провів заміри та шляхом обману, який виразився в обіцянці встановити ПВХ конструкції за місцем проживання потерпілого ОСОБА_11 , без дійсного наміру це зробити, та з пропозицією значної скидки у ціні, що виступало стимулом для укладання угод та створювало у потерпілого хибне переконання про дійсність укладеного договору, вирішив заволодіти коштами, які належали останньому. З цією метою, 22.08.2016, ОСОБА_4 , умисно, з корисливого мотиву заволодіння чужим майном, перебуваючи за вищевказаною адресою, у письмовій формі уклав з потерпілим ОСОБА_11 договір №158 від 22.08.2016 на поставку віконної рами з ПВХ профілю загальною вартістю 7000грн. В той же день, ОСОБА_11 за місцем мешкання, виплатив йому завдаток (передоплату) в сумі 4000грн., які ОСОБА_4 привласнив та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, не поставивши та не встановивши обіцяної віконної рами, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальні збитки на вказану суму.

Суд вважає встановленими обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 даного кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікує ці його дії за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 повторно, 08.09.2016, знаходячись за адресою: АДРЕСА_8 , за місцем проживання потерпілої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , під приводом прийняття замовлення на виконання робіт по виготовленню та встановленню вхідних дверей, особисто провів заміри та шляхом обману, який виразився в обіцянці встановити вхідні двері за місцем проживання потерпілої ОСОБА_12 , без дійсного наміру це зробити, та з пропозицією значної скидки у ціні, що виступало стимулом для укладання угод та створювало у потерпілої хибне переконання про дійсність укладеного договору, вирішив заволодіти коштами, які належали останній. З цією метою, 08.09.2016, ОСОБА_4 , умисно, з корисливого мотиву заволодіння чужим майном, перебуваючи за вищевказаною адресою, в усній формі уклав з потерпілою ОСОБА_12 договір №166 на поставку вхідних дверей загальною вартістю 4700грн.. В той же день, ОСОБА_12 за місцем мешкання, виплатила йому завдаток (передоплату) в сумі 1700грн., які ОСОБА_4 привласнив та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, не встановивши обіцяних вхідних дверей, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_12 матеріальні збитки на вказану суму.

Суд вважає встановленими обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 даного кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікує ці його дії за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 повторно, 14.09.2016, знаходячись за адресою: АДРЕСА_9 , за місцем проживання потерпілого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , під приводом прийняття замовлення на виконання робіт по виготовленню та встановленню ПВХ конструкцій (двох вікон), особисто провів заміри та шляхом обману, який виразився в обіцянці встановити вхідні двері за місцем проживання потерпілого ОСОБА_13 , без дійсного наміру це зробити, та з пропозицією значної скидки у ціні, що виступало стимулом для укладання угод та створювало у потерпілого хибне переконання про дійсність укладеного договору, вирішив заволодіти коштами, які належали останньому. З цією метою, 14.09.2016, ОСОБА_4 , умисно, з корисливого мотиву заволодіння чужим майном, перебуваючи за вищевказаною адресою, у письмовій формі уклав з потерпілим договір №175 від 14.09.2016 на поставку двох вікон з ПВХ профілю загальною вартістю 3650грн. В той же день, ОСОБА_13 за місцем мешкання, виплатив йому повну вартість вікон в сумі 3 650грн., які ОСОБА_4 привласнив та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, не поставивши та не встановивши обіцяних вікон, спричинивши таким чином потерпілому матеріальні збитки на вказану суму.

Суд вважає встановленими обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 даного кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікує ці його дії за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 повторно, 25.09.2016, знаходячись за адресою: АДРЕСА_10 , за місцем проживання потерпілої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , під приводом прийняття замовлення на виконання робіт по виготовленню та встановленню віконної рами та міжкімнатних дверей, особисто провів заміри та шляхом обману, який виразився в обіцянці встановити вхідні двері за місцем проживання потерпілої ОСОБА_14 , без дійсного наміру це зробити, та з пропозицією значної скидки у ціні, що виступало стимулом для укладання угод та створювало у потерпілої хибне переконання про дійсність укладеного договору, вирішив заволодіти коштами, які належали останній. З цією метою, 25.09.2016 ОСОБА_4 , умисно, з корисливого мотиву заволодіння чужим майном, перебуваючи за вищевказаною адресою, в усній формі уклав з потерпілою ОСОБА_14 договір на поставку віконної рами та міжкімнатних дверей загальною вартістю 11300грн. В той же день, ОСОБА_14 за місцем мешкання, виплатила йому завдаток (передоплату) в сумі 6800грн., які ОСОБА_4 привласнив та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, не поставивши та не встановивши обіцяної віконної рами та міжкімнатних дверей, спричинивши потерпілій ОСОБА_14 матеріальні збитки на вказану суму.

Суд вважає встановленими обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 даного кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікує ці його дії за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 повторно, 05.10.2016, знаходячись за адресою: АДРЕСА_11 , за місцем проживання потерпілого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , під приводом прийняття замовлення на виконання робіт по виготовленню та встановленню вхідних дверей, особисто провів заміри та шляхом обману, який виразився в обіцянці встановити вхідні двері за місцем проживання потерпілого ОСОБА_15 , без дійсного наміру це зробити, та з пропозицією значної скидки у ціні, що виступало стимулом для укладання угод та створювало у потерпілого хибне переконання про дійсність укладеного договору, вирішив заволодіти коштами, які належали останній. З цією метою, 05.10.2016, ОСОБА_4 , умисно, з корисливого мотиву заволодіння чужим майном, перебуваючи за вищевказаною адресою, у письмовій формі уклав з потерпілим ОСОБА_15 договір №184 від 05.10.2016 на поставку вхідних дверей загальною вартістю 4850грн. . В той же день, ОСОБА_15 за місцем мешкання, виплатив йому завдаток (передоплату) в сумі 4000грн., які ОСОБА_16 привласнив та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, не поставивши не встановивши обіцянвхідних дверей, спричинивши таким чином потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на вказану суму.

Суд вважає встановленими обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 даного кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікує ці його дії за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 повторно, 09.10.2016, знаходячись за адресою: АДРЕСА_12 , за місцем проживання потерпілого ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , під приводом прийняття замовлення на виконання робіт по виготовленню та встановленню ГІВХ конструкцій (балконої рами), особисто провів заміри та шляхом обману, який виразився в обіцянці встановити вхідні двері за місцем проживання потерпілого ОСОБА_17 , без дійсного наміру це зробити, та з пропозицією значної скидки у ціні, що виступало стимулом для укладання угод та створювало у потерпілого хибне переконання про дійсність укладеного договору, вирішив заволодіти коштами, які належали останньому. З цією метою, 09.10.2016, ОСОБА_4 , умисно, з корисливого мотиву заволодіння чужим майном, перебуваючи за вищевказаною адресою, у письмовій формі уклав з потерпілим ОСОБА_17 договір №184 від 09.10.2016 на поставку балконої рами загальною вартістю 19975грн. В той же день, ОСОБА_17 за місцем мешкання, виплатив йому завдаток (передоплату) в сумі 14000грн., які ОСОБА_4 привласнив та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, не поставивши та не встановивши обіцяної балконої рами, спричинивши потерпілому ОСОБА_17 матеріальні збитки на вказану суму.

Суд вважає встановленими обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 даного кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікує ці його дії за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 повторно, 20.10.2016, знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , за місцем проживання потерпілої ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , під приводом прийняття замовлення на виконання робіт по виготовленню та встановленню вхідних дверей, особисто провів заміри та шляхом обману, який виразився в обіцянці встановити вхідні двері за місцем проживання потерпілої ОСОБА_19 , без дійсного наміру це зробити, та з пропозицією значної скидки у ціні, що виступало стимулом для укладання угод та створювало у потерпілої хибне переконання про дійсність укладеного договору, вирішив заволодіти коштами, які належали останній. З цією метою, 20.10.2016, ОСОБА_4 , умисно, з корисливого мотиву заволодіння чужим майном, перебуваючи за вищевказаною адресою, у письмовій формі уклав з потерпілою ОСОБА_19 договір №179 від 02.10.2016 на поставку вхідних дверей загальною вартістю 7650грн. . В той же день, ОСОБА_19 за місцем мешкання, виплатила йому завдаток (передоплату) в сумі 4500грн. , які ОСОБА_4 привласнив та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, не поставивши та не встановивши обіцяних вхідних дверей, спричинивши потерпілій ОСОБА_19 матеріальні збитки на вказану суму.

Суд вважає встановленими обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 даного кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікує ці його дії за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 обставини та вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, розкаявся та надав наступні пояснення про те, що він дійсно в період з 09.08.2016р. по 20.10.2016р. укладав з різними людьми договори по виготовленню та встановленню ПВХ конструкцій, при цьому не маючи наміру вказані договори виконувати, отримував від них гроші, якими розпоряджався за власними потребами.

Також визнав суму грошових коштів, якими ОСОБА_4 заволодів та цивільні позови, які відшкодував.

В судовому засіданні судом було з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють та не оспорюють зміст фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, тому з їх згоди, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів цих обставин по справі та вважає встановленими обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 даних кримінальних правопорушень, а ОСОБА_4 винуватим у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують покарання - визнання обвинуваченим своєї вини та щире каяття, яке виразилося у тому, що в судовому засіданні обвинувачений висловив жаль з приводу вчиненого та намір не вчиняти подібних дій у майбутньому, відшкодування потерпілим завданої шкоди, обставина, що обтяжує покарання вчинення кримінальних правопорушень щодо осіб похилого віку, враховуючи також особу винного, який має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, суд вважає за можливе призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, що суд вважає буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а призначення більш м`якого покарання буде недостатнім для мети його виправлення.

Також враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальні правопорушення відповідно до ст.12 КК України, за ч.1 ст.190 КК України є кримінальним проступком, а за ч.2 ст.190 КК України є нетяжким злочином, те, що на день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році" він мав неповнолітню дитину ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_13 та не позбавлений відносно нього батьківських прав, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_20 амністію по п."в" ст.1 цього Закону.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , про відшкодування шкоди є обґрунтованим, але задоволенню не підлягають у зв`язку з їх повним відшкодуванням.

Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання

- за ч.1 ст.190 КК України у виді 1 року обмеження волі;

- за ч.2 ст.190 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

У відповідності зі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного йому даним вироком покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувати.

В задоволенні цивільних позовів потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після судового засідання вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1