УХВАЛА

04 січня 2021 рокум. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000606 від 27.01.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1 КК України, звернувся до суду із вказаним клопотанням, погодженим прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 31.07.2020 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінальнихправопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.2 ст.205-1 КК України та ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, згідно якої у період часу з 21.09.2017 до 13.10.2017 діючи умисно, з корисливих мотивів, вчинив пособництво у заволодінні чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, зокрема сприяв вчиненню даного кримінального правопорушення наданням засобів, порадами і вказівками іншим особам - та іншій особі, які, шляхом зловживання довірою потерпілої , незаконно заволоділи майном останньої в особливо великих розмірах, за наступних фактичних обставин.

Покликаючись на викладене, а також те, що санкція за 4 ст. 190 КК України передбачає конфіскацію майна, слідчий вказує на необхідність та наявність правових підстав для накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 .

Слідчий в судовому засіданні повністю підтримав клопотання, просив його задоволити з підстав викладених у ньому.

Адвокат ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні клопотання за безпідставністю.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З урахуванням заяв учасників судового розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Судом встановлено, що СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненськ4ій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000606 від 27.01.2017 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205-1, ч. 4 ст. 190 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.15, ч.3 ст.190, ч.1 ст.358, ч.2 ст.205-1, ч.4 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29 жовтня 2020 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 відмовлено у її задоволенні про скасування повідомлення про підозру від 31.07.2020 р. у кримінальному провадженні №0000606 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 27 січня 2017 року) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.15, ч.3 ст.190, ч.1 ст.358, ч.2 ст.205-1, ч.4 ст.190 КК України.

23.12.2020 Ухвалою Рівненського апеляційного суду задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_6 , якою Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29 жовтня 2020 року у кримінальному провадженні №0000606 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 27 січня 2017 року) за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.15, ч.3 ст.190, ч.1 ст.358, ч.2 ст.205-1, ч.4 ст.190 КК України скасовано.

Повідомлення про підозру від 31.07.2020, яку оголошено ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000606 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 27 січня 2017 року) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.15, ч.3 ст.190, ч.1 ст.358, ч.2 ст.205-1, ч.4 ст.190 КК України - скасовано.

Зобов`язано слідчого, прокурора у кримінальному провадженні №0000606 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 27 січня 2017 року) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.15, ч.3 ст.190, ч.1 ст.358, ч.2 ст.205-1, ч.4 ст.190 КК України, вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_6 ..

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

З урахуванняи вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 170-173 193, 194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , у рамках кримінального провадження №0000606 від 27.01.2017 про накладення арешту на майно ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п"яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1