Провадження № 1-кп/947/1033/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001423 від 24.06.2019 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Миколаїва, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
?10.09.2009 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
?17.07.2012 Приморським районним судом м. Одеси за ст. ст. 69, 70, 71, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України до 2 років 9 місяців 14 днів позбавлення волі;
?18.10.2013 Приморським районним судом м. Одеси за ст. ст. 70, 71, 72, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;
?05.11.2014 Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 122 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;
?05.12.2016 Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Так, 24.06.2019 приблизно о 16:15 год., обвинувачений ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 (матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження та ухвалено вирок 28.05.2020 року) діючи за попередньою змовою, заздалегідь маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибули на територію стоянки для автомобілів, розташованої навпроти входу до магазину «Сільпо», за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 44, де визначили предметом свого злочинного посягання цінне майно, яке знаходилось на передньому пасажирському сидінні в салоні автомобіля марки «Chevrolet Lacetti» чорного кольору з номером державної реєстрації НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_9 .
В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, спрямований на заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, діючи повторно, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом використання пристрою по скануванню сигналів автосигналізації, а саме алгоритмічного кодграберу (сканеру кодів автомобільної сигналізації), ОСОБА_8 (матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження та ухвалено вирок 28.05.2020 року), відкрив двері вказаного автомобіля. Згідно розподілених між собою ролей, обвинувачений ОСОБА_7 відкрив передні пасажирські двері автомобілю марки «Chevrolet Lacetti» та з переднього пасажирського сидіння таємно викрав спортивну сумку сіро-чорного кольору ТМ «Under Аrmour» вартістю 1000 гривень, всередині якої знаходилось наступне майно: кросівки чоловічі чорного кольору ТМ «Аdidas» вартістю 1500 гривень, шорти чоловічі спортивні темно-синього кольору ТМ «Аdidas» вартістю 500 гривень, майка чоловіча спортивна зеленого кольору ТМ «Аdidas» вартістю 500 гривень, пульсометр в гумовому корпусі сірого кольору ТМ «Mio Alfa» вартістю 1000 гривень, гумові капці чоловічі ТМ «Valoki» вартістю 200 гривень, пластикова банка для води ТМ «Bottled Joy» вартістю 300 гривень, пляшка з шампунем ТМ «Head and Shoulders» вартістю 70 гривень, а обвинувачений ОСОБА_8 залишався неподалік від вказаного транспортного засобу, слідкуючи, щоб їх незаконні дії не були помічені.
Після чого, обвинувачений ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 (матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження та ухвалено вирок 28.05.2020 року) з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, отримавши реальну змогу розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяли матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 5070 гривень.
Вказані умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному, та пояснив, що він дійсно вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті, а саме: 24.06.2019 приблизно о 16:15 год. він разом з ОСОБА_8 знаходилися на стоянки для автомобілів біля магазину «Сільпо», де ОСОБА_8 відкрив замок двері в автомобілі Chevrolet Lacetti» за допомогою сканеру сигналів автосигналізації, а він відкривши двері, з автомобіля таємно викрав майно, яке там знаходилося. В цей час, ОСОБА_8 слідкував за оточенням. Потім разом з ОСОБА_8 , вони з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли. У скоєному щиро кається, та просив суворо його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_7 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, та відсутність обставин які обтяжують покарання,враховуючи вищезазначені обставини,ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає можливим призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді арешту, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 з застосуванням ст. 75 КК України, суд керується позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у відповідності до ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_7 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді арешту строком на 6 (шість) місяців в арештному будинку.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з часу фактичного затримання, а саме: з 17.09.2020 року.

В строк відбування призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_7 під вартою з 24.06.2019 р. по 01.07.2019 року, та з 17.09.2020 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст. 72 КК України), а один день позбавлення волі відповідає одному дню арешту (п.п. а п.1 ч.1 ст. 72 КК України).
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави за проведення судової експертизи в сумі 1 099 гривни 07 копійок.
Речові докази: вважати повернутими за належністю потерпілому.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1