Номер провадження: 11/813/2/20
Номер справи місцевого суду: 1-35/12
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 к

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляцію захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , на вирок Саратського районного суду Одеської області від 28.08.2012 року,яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець АДРЕСА_1 , громадянин України, неповнолітній , офіційно не працює, проживаючий за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,
засуджений:
-за ч. 3 ст.153 КК України - 10 років позбавлення волі;
-за ч. 1 ст.185 КК України - 1 року позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 років позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 186 КК України - 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі.
Також зазначеним вироком суду був засуджений ОСОБА_9 , вирок відносно якого оскаржений не був.
встановив:
Зміст оскаржуваного рішення.
Вироком суду ОСОБА_8 засуджений за те, 25 вересня 2011 року, в період часу з 15.00 год. до 17:30 год., більш точний час в ході досудового та судового слідства встановити не виявилося можливим, вступивши в попередній злочинний зговір з малолітніми ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , кримінальна справа щодо яких припинена за ст. 7-3 КПК України, спрямованим на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, перебуваючи в порожньому житловому будівництві АДРЕСА_1 , застосувавши до малолітнього потерпілого ОСОБА_12 фізичну силу, що виразилася в утриманні останнього, залякуючи словесно і використовуючи його безпорадний стан, задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом.

Крім цього, підсудний ОСОБА_8 , 13 січня 2012 року, приблизно о 21.00 год, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в кімнаті будинку АДРЕСА_2 , що належить на праві власності потерпілої ОСОБА_13 , таємно викрав майно останньої на загальну суму 600 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім цього, підсудний ОСОБА_8 , 28 березня 2012 року, приблизно о 21.00 год, вступивши в попередню змову з підсудним ОСОБА_9 , а також малолітніми ОСОБА_10 і ОСОБА_14 , кримінальна справа щодо яких припинена за ст. 7-3 КПК України, через вікно проникли в будинок АДРЕСА_1 , звідки таємно викрали майно потерпілої ОСОБА_15 на загальну суму 783 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім цього, підсудний ОСОБА_8 , 29 березня 2012 року, приблизно о 21.00 год, вступивши в попередню змову з малолітніми ОСОБА_10 і ОСОБА_14 , кримінальна справа щодо яких припинена за ст. 7-3 КПК України, повторно, через вікно проникли в будинок АДРЕСА_1 , звідки відкрито, в присутності ОСОБА_16 викрали майно останньої на загальну суму 33 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Зміст вимог апеляції.
В апеляції та змінах до неї захисник, не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 , просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, оскільки суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував усіх обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці, відшкодування завданих збитків, а також суд не врахував, що ОСОБА_8 раніше не судимий.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідача, захисника та засудженого, які підтримали апеляцію, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Вина засудженого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.153, ч.ч.1,3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України, встановлена судом першої інстанції з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону, на підставі об`єктивно та в повному обсязі з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та правильно оціненими судом. Висновки у вироку суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, яке розглянуто судом першої інстанції з дотриманням вимог закону.
В апеляції захисник, як зазначалось, не оспорює доведеність вини ОСОБА_8 та кваліфікацію його дій, просить вирок суду змінити та призначити останньому покарання із застуванням ст. 69 КК України.

Апеляційний суд, при перегляді судового рішення, дослідив зазначені у вироку обставини та докази, які, зокрема, визнані обставинами, що пом`якшують та обтяжуються покарання, а також характеризують особу ОСОБА_8 , однак не встановив обставин які б свідчили, про те, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого, в зв`язку з чим передбачених законом підстав для призначення засудженому ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, апеляційний суд не вбачає.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції при визначенні виду та міри покарання засудженому ОСОБА_8 , відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував характер та ступень тяжкості вчинених злочинів та особу винного, який раніше не судимий, за місцем навчання та проживання незадовільно характеризується та виховується у неповній сім`ї.
У відповідності до вимог ст.66 КК України, суд 1-ї інстанції визнав обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття та визнання вини по епізодам крадіжки та грабіжу, частково відшкодування завданої шкоди.

Також у відповідності до вимог ст.67 КК України, суд 1-ї інстанції визнав обставину, що обтяжує покарання, зокрема, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст. 65-67 КК України, суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що засудженому необхідно призначити покарання у вигляді нижчої межі санкцій ч.3 ст. 153, ч.ч.1,3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України та остаточно, на підставі ст. 70 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції при визначенні покарання не врахував обставини, що пом`якшують відповідальність, а також всіх даних про особу засудженого ОСОБА_8 , не можуть бути прийняті до уваги, так як спростовуються змістом вироку суду, в якому враховані дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують покарання, у тому числі на які посилається захисник в своїй апеляційній скарзі.

Під час апеляційного розгляду, стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів, які б свідчили про наявність будь-яких інших обставин, що пом`якшують покарання та наявність у засудженого ОСОБА_8 інших обставин, які позитивно характеризують особу останнього.

Апеляційний суд вважає, що передбачених законом підстав для призначення засудженому ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, не встановлено з урахуванням кількості вчинених злочинів, один з яких відноситься до категорії злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.
На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, передбачених законом підстав для зміни вироку суду не вбачається.
Керуючись статтями 365, 366 КПК України (в редакції 1960 року), апеляційний суд, -

постановив:

Апеляцію захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Вирок Саратського районного суду Одеської області від 28.08.2012 року, яким ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст.153, ч. 1 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України та відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 остаточно призначено покарання 10 років позбавлення волі, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали буде оголошено 28.08.2020 року, о 16 годині 00 хвилин, в залі судових засідань № 10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4