Ухвала
03 вересня 2020 року

м. Київ
справа № 330/913/17

провадження № 51-2988 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 30 вересня 2019 року,
встановив:
Засуджений звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Ухвалою Суду від 30 червня 2020 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) і встановлено строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Також засудженому роз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку засуджений повторно звернувся до Суду. Проте положень

ст. 427 КПК в повній мірі не дотримано.
Як на підставу для скасування оспорюваних судових рішень засуджений, посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущене судами першої та апеляційної інстанцій, проте не конкретизує які саме порушення допущені вказаними судами. При цьому, засуджений заперечує установлені судами фактичні обставини кримінального провадження та посилається на однобічність судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Разом із цим, попри те, що оспорюваний вирок переглядався в апеляційному порядку, скаржник не навів аргументів, які би свідчили про незаконність ухвали, зважаючи на правила статей 404, 405, 407, 415, 419 КПК. Замість цього ОСОБА_4 обмежився твердженням про необґрунтованість згаданого рішення.
Крім того, посилання засудженого на те, що усі доводи щодо порушення норм процесуального права були викладені у касаційній скарзі від 16 червня 2020 року, є некоректними, адже за змістом ст. 429 КПК на виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху, сторона кримінального провадження має подати не доповнення, а нову касаційну скаргу. Із матеріалів провадження за скаргою, вбачається, що касаційна скарга засудженого від 16 червня 2020 року, що надійшла до суду 24 червня 2020 року, була залишена без руху ухвалою Суду від 30 червня цього року, оскільки не відповідала вимогам ст. 427 КПК.
Недодержання ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження. За таких обставин Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Зазначене рішення не позбавляє засудженого права на нове звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою, в порядку передбаченому КПК, зважаючи також на правила ст. 117 цього Кодексу (клопотання має містити обґрунтовані підстави для поновлення пропущеного строку).
Враховуючи наведене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 30 вересня 2019 рокуразом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3