ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/502/21 Справа № 187/999/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Петриківського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000212, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, учня ІІ курсу групи № 2018/08 Міжрегіонального центру професійної перепідготовки звільнених в запас військовослужбовців м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А :
За ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000212 від 11.05.2019 року по обвинуваченню неповнолітнього ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України повернуто прокурору.
Суд першої інстанції встановив невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а саме обвинувальний акт не містить місце фактичного проживання ОСОБА_6 що унеможливлює працівникам поліції примусово доставити обвинуваченого до суду і вказані обставини приводять до тривалого не призначення справи до судового розгляду упродовж розумного строку відносно неповнолітньої особи.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить ухвалу суду скасувати, а обвинувальний акт направити до Петриківського районного суду Дніпропетровської області для виконання вимог ст.ст. 314-316 КПК України.
В обґрунтування зазначає, що відомості про місце проживання обвинуваченого на момент складання обвинувального акту підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами. Також вказує, що судом, в порушення ст. 314 КПК України, вирішено питання про повернення обвинувального акту прокурору без участі обвинуваченого та його законного представника, який для розгляду справи за останнім відомим місцем проживання в судове засідання у встановленому законом порядку не викликався.
Окрім цього зауважив на положеннях ст. 335 КПК України, відповідно до якої, у разі якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, захисника неповнолітнього обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню за таких підстав.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд в підготовчому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Стаття 291 КПК України визначає вимоги до змісту та форми обвинувального акту. Частиною другою цієї статті визначений певний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема анкетні дані обвинуваченого, місце його проживання.
При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.
Так, згідно матеріалів провадження, до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000212 за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Судом першої інстанції неодноразово здійснювалися виклики за адресою яка зазначена в обвинувальному акті обвинуваченого ОСОБА_6 , проте останній до суду не з`являвся, приводи не виконувалися. Ухвалами суду від 03 жовтня 2019 року, 30 жовтня 2019 року, 17 грудня 2019 року, 29 січня 2020 року, 26 лютого 2020 року, 25 березня 2020 року, 30 квітня 2020 року, 04 червня 2020 року, 04 серпня 2020 року, 17 вересня 2020 року та 27 жовтня 2020 року неодноразово було надано судове доручення про привід обвинуваченого ОСОБА_6 , але надані доручення не виконано.
За зазначених в обвинувальному акті відомостей, ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 . За наданими рапортами працівників поліції в ході неодноразових виходів за місцем проживання ОСОБА_6 , останній був відсутній, мобільний телефон вимкнений, мешканці даної адреси повідомили, що ОСОБА_6 за місцем мешкання і реєстрації не бачили більше двох років, тобто на момент складання обвинувального акту обвинувачений по місцю реєстрації і мешкання, яке зазначено в обвинувальному акті не проживає і місцезнаходження йо невідоме.
Таким чином, невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей стосовно місця проживання ОСОБА_6 позбавляє можливості суд першої інстанції належним чином, у відповідності до вимог ст. 314 КПК України провести підготовче судове засідання та призначити судовий розгляд.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, суд першої інстанції, приймаючи усі можливі і необхідні заходи щодо виклику обвинуваченого, обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність зазначених в обвинувальному акті даних про місце проживання обвинуваченого, та необхідність у зв`язку з цим повернення обвинувального акту прокурору, що ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, є очевидними і не викликають будь-яких сумнівів. А доводи прокурора щодо істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону при ухваленні судового рішення про повернення обвинувального акту є необґрунтованими.
Посилання прокурора на те, що судом було вирішено питання про повернення обвинувального акту прокурору без участі обвинуваченого та його законного представника, є безпідставними, оскільки, судом вирішувалося питання про повернення обвинувального акту прокурору саме з підстав неможливості встановлення місця перебування обвинуваченого, що є взаємовиключними обставинами, а відсутність в судовому засіданні представника неповнолітнього обвинуваченого не спростовує викладених вище обставин, та не є в даному випадку підставою для скасування судового рішення.
Таким чином, невідповідність обвинувального акту вимогам закону позбавляє суд призначити судовий розгляд та в подальшому розглянути кримінальне провадження по суті та прийняти законне та обґрунтоване рішення у відповідності до закону, а тому колегія суддів, вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000212, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4