Справа № 309/305/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали контрольного провадження 11-кп/4806/885/20 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 28. 07. 2020.
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу із тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арештув певну пору доби та задоволено клопотання прокурора і продовжено строк тримання під вартою до 27. 09. 2020, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Драгово, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 05. 11. 2019 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку на 02 (два) роки, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Із матеріалів вбачається, що кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 24. 01. 2020 за 0000088 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, знаходиться в провадженні Хустського районного суду Закарпатської області. Згідно ухвали цього суду від 29. 05. 2020 дане кримінальне провадження було призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 12. 06. 2020, яке було відкладено з об`єктивних причин.
Задовольняючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відхиляючи при цьому клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт, суд першої інстанції вказав, що розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 в Хустському районному суді триває, крім того, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчинені передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 06 (шести) років. Крім того, суд взяв до

-2-

уваги те, що обвинувачений раніше судимий вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 05. 11. 2019 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03(три) роки й на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання зі встановленням іспитового строку на 02(два) роки, на шлях виправлення не став та обвинувачується у вчиненні нового умисного, корисливого злочину. В ухвалі також вказується на те, що ОСОБА_5 вчинив злочин під час іспитового строку з порушенням обов`язків, покладених на нього судом у порядку визначеному ст. ст. 75,76 КК України. На даний час судовий розгляд ще не розпочатий. В обвинуваченого відсутнє постійне місце роботи, характеризується посередньо, 24. 01. 2020 у зв`язку з відсутністю за місцем проживання органом досудового розслідування був оголошений у розшук. З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчиняти нові злочини, тому на даний час у ході судового розгляду кримінального провадження продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України, на які вказується в ухвалі слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 01. 02. 2020 про обрання ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В апеляційній скарзі, поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 - захисник адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу суду від 28. 07. 2020 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 скасувати та обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати постійне місце проживання в нічну пору доби. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ухвала є незаконною, необґрунтованою і такою, що не відповідає практиці Європейського суду з прав людини, оскільки не містить жодних доказів про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, чи з`явлення нових даних, які підтверджують існування вказаних ризиків. Вважає надуманими твердження прокурора і суду про наявність ризику переховування обвинуваченого від суду через перебування ОСОБА_5 у розшуку, а також про необґрунтованість ризику продовження протиправної поведінки та незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження через наявність у нього судимості. Просить врахувати, що обвинувачений ОСОБА_5 у період з 24. 01. 2020 і до моменту затримання - 01. 02. 2020 перебував по місцю проживання і від слідства не переховувався, а доводи його ухилення від органу досудового розслідування та суду є безпідставними і гуртуються на підроблених слідчим доказах. Оголошення обвинуваченого у розшук саме по собі ще не свідчить про його ухилення від слідства. Також вказує на те, що під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого, однак дана норма не містить посилання на продовження раніше обраного запобіжного заходу, оскільки положення ч. 3 ст. 315 КПК України визнано неконституційним.
Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу у відсутності прокурора, неявка якого не перешкоджає розгляду, оскільки такий повідомлений належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду. Крім того, апеляційним судом враховується заява процесуального прокурора, який просить розглянути апеляційну скаргу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_6 , на підтримання поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали контрольного провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 не підлягає до задоволення, з таких підстав.

-3-

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.
Ухвалюючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, місцевий суд повинен з`ясувати доцільність продовження застосування запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт в певну пору доби та прокурора - про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Зі змісту ст. 199 КПК України вбачається, що слідчий суддя продовжує строк тримання під вартою за умови, що прокурор, слідчий доведуть існування заявлених ними ризиків, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують

-4-

тримання особи під вартою; та наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
На думку колегії суддів, розглядаючи як клопотання як сторони захисту, так і сторони обвинувачення, суд дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою. Прокурором доведено, що заявлені ним в клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися й виправдовують подальше тримання ОСОБА_5 під вартою, натомість захисником даних, які б свідчили про відсутність цих ризиків - не надано.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судом об`єктивно враховано, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких, обставини вчинення цього кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , а також те, що судове провадження та судове слідство не закінчено, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може ухилятися від явки до суду та виконання процесуальних рішень, незаконно впливати на потерпілого та свідків, які ще не допитані в ході судового розгляду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати встановленню істини у справі, що в свою чергу свідчить і про обґрунтованість висновку суду першої інстанції про те, що встановлені при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу ризики не зменшилися і не відпали та виправдовують тримання його під вартою.
При цьому судом першої інстанції вірно констатовано, що обраний ОСОБА_5 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого йому діяння, а також тяжкості можливого покарання, натомість обставин, які б свідчили про те, що обраний ОСОБА_5 захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, - не встановлено й сторонами не доведено, у зв`язку з чим, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою .

-5-

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення визначеного строку дії запобіжного заходу про тримання ОСОБА_5 під вартою. Такий висновок колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, а викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з матеріалами та обставинами кримінального провадження.
З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є занадто суворим та не виправданим жодним аргументом сторони обвинувачення, а також про те, що жоден із передбачених ст. 177 КПК України ризиків не підтверджується об`єктивними, належними та допустимими доказами, а доводи сторони обвинувачення є тільки припущеннями, і при цьому, прокурором не наведеної жодної переконливої обставини, яка б унеможливлювала застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків суду першої інстанції про необхідність продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою.
Зазначені в апеляційній скарзі посилання сторони захисту на упередженість сторони обвинувачення, фальсифікацію даних, які стали підставами для оголошення ОСОБА_5 у розшук, що потягло за собою необґрунтоване застосування запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою, а також інші численні процесуальні порушеннями вимог КПК України, допущені під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження щодо останнього, апеляційний суд визнає неспроможними як такі, що не підтверджені будь-якими доказами, а тому вони не впливають на висновки про необхідність продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою.
Посилання ж на інші нові обставини, які б свідчили про те, що заявлені ризики зменшились та не виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 не містить. Натомість фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 тяжкого злочину, можливе покарання, яке очікує особу, в разі доведення її вини у вчиненні даного кримінального правопорушення, кількість доведених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, спростовує доводи апеляційної скарги про необґрунтоване продовження застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи захисника адвоката ОСОБА_6 щодо неможливості продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час підготовчого судового засідання, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Рішенням Конституційного суду України від 23. 11. 2017 № 1-р/2017 у справі № 1-28/2017 зазначено, що продовження судом під час підготовчого судового засідання заходів забезпечення кримінального провадження щодо запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без клопотань учасників кримінального провадження, зокрема, прокурора та без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, за яких такі запобіжні

-6-

заходи були обрані на стадії досудового розслідування, суперечить вимогам ч. ч. 1, 2 ст. 29 Конституції України. На підставі чого, вказаним рішенням суду визнано таким, що не відповідає Конституції України (неконституційним) положення третього речення третьої часини статті 315 КК України.
Проте, вказаним рішенням суду не констатовано неможливості продовження обвинуваченим під час підготовчого судового засідання дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, напроти, частиною 4 рішення Конституційного суду України від 23. 11. 2017 передбачено, що відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання за клопотанням учасників судового провадження допускається продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного під час досудового розслідування.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
За таких обставин, апеляційний суд уважає, що ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання захисника про зміну щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт та задоволення клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 є обґрунтованою, законною, постановлена з дотриманням вимог статей 177, 178, 183 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , подана в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 183, 199, 331, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т АН О В И В:

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 28. 07. 2020 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: