Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2440/19
Провадження 1-кп/711/99/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі колегії:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю: прокурора ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.306, ч.3 ст.307 КК України, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.306, ч.3 ст.307 КК України.
Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою на 60 діб. Клопотання мотивує тим, що будь-яких підстав для зміни чи скасування цього запобіжного заходу стосовно даного обвинуваченого відсутні. Крім того наразі продовжують існувати ризики передбачені ст.177 КПК України, зокрема в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу обвинувачений зможе незаконно впливати на свідків або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора, щодо продовження запобіжного заходу відносно його підзахисного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою заперечив. Просив суд змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки вважає, що прокурором не доведені ризики наведені в ст.177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку адвоката та просив суд змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Статтею ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до частин 1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК.
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що по даному провадженню не розпочато судове слідство та не допитаний жоден свідок, крім того враховуючи той факт, що ОСОБА_7 не має постійного місця проживання та джерела доходу для існування, тому колегія судів приходить до висновку, що ризики передбачені п.3 ст.177 КПК України продовжують існувати, а тому з додержанням правил, передбачених розділом ІІ КПК України, і вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою на 60 діб.
На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 331, 369-372, 376 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08 лютого 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів шляхом подачі апеляційної скарги через Придніпровський районний суд м. Черкаси.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено в залі судових засідань Придніпровського районного суду м. Черкаси 14.12.2020 року о 10.00 год.

Головуючий : ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3