Справа № 743/1688/20
Провадження №1-кп/743/102/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - суддіОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки кримінальне провадження (внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000463 від 29.11.2018 р.) по обвинуваченню

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України,

паспорт серії НОМЕР_1 ,

вдівця,

не працюючого,

пенсіонера (пенсія в разі втрати годувальника),

громадянина, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю (Категорія 4),

маючого на самостійному утриманні одну малолітню дитину,

зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

фактичного проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

такого, що не має судимостей, в силу ст. 89 КК України,

за ст. 286 ч. 1 КК України
(в редакції чинній на час вчинення даного кримінального правопорушення),

за участю сторін кримінального провадження: начальника Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4

обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої-цивільної позивачки ОСОБА_7 , її представника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНЕ СУДОМ ДОВЕДЕНИМ.

29 листопада 2018 р., близько 13 год. 45 хв., ОСОБА_9 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись в смт. Ріпки Чернігівської області по вул. Соборна у напрямку вул. Любецька, у порушення п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), п. 2.3 (б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну), п. 12.3 /з урахуванням «терміну небезпека для руху»/ (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалася, невірно реагував на її зміни, при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, в результаті чого в смт. Ріпки Чернігівської області по вул. Соборна, біля будинковолодіння № 33, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який перетинав проїжджу частину зліва направо відносно руху автомобіля, внаслідок чого останній отримав середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох гомілкових кісток правої нижньої кінцівки зі зміщенням, синці спини та сідниць.

ПОЗИЦІЯ ОБВИНУВАЧЕНОГО.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину в обсязі, який визнано судом доведеним, визнав повністю, не оспорюючи: час вчинення даного кримінального правопорушення (29 листопада 2018 р., близько 13 год. 45 хв.), місце вчинення даного кримінального правопорушення (смт. Ріпки Чернігівської області по вул. Соборна у напрямку вул. Любецька), факт керування транспортним засобом (автомобілем «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 ), швидкість руху (близько 45 км/год), дії пішохода ( ОСОБА_12 перетинав проїжджу частину зліва направо відносно руху автомобіля), факт застосування ним екстреного гальмування, факт порушення указаних вище пунктів ПДР України (п.п. 1.5, 2.3 (б), 12.3), за обставин вказаних в обвинувальному акті, ступінь отриманих тілесних ушкоджень пішоходом ОСОБА_13 (середньої тяжкості тілесні ушкодження). Вказав також на погані погодні умови (факт наявності ожеледиці на дорозі). Підтвердив, що допомогу ОСОБА_14 надавали свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .. Наголосив на тому, що він місце ДТП не залишав, приймав участь в усіх процесуальних діях. В той же час, вказав, що наркотичні засоби не вживав і не вважає себе винним в цій частині. Наголосив, що при призначенні йому покарання слід врахувати, що він вдівець та сам виховує малолітнього сина в сільській місцевості, тому позбавлення його водійських прав призведе до вимушених змін в житті. Наголосив на наявність у нього повнолітньої доньки, яка мешкає в смт. Ріпки Чернігівської області та необхідності їй допомогати. Зазначив, що заявлений ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди не визнає повністю через його недоведеність. Заперечив, що потерпіла до нього зверталась щодо добровільної відшкодування шкоди.

ОЦІНКА СУДУ.

Аналізуючи протокол проведення слідчого експерименту від 20.08.2019 р., за участю ОСОБА_5 , зі схемою до нього, який був проведений з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, суд робить висновок, що ОСОБА_11 , під час проведення слідчого експерименту, відтворив на місці дії, обстановку та обставини події. Так, під час слідчого експерименту встановлені просторово-часові параметри взаємного механізму даної ДТП, зокрема, швидкість руху автомобіля «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 , при наближенні до місця ДТП становила близько 45 км/год, первинно попутній пішохід з робочого місця водія видний з відстані 71 м, перед наїздом на пішохода автомобіль «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 гальмувався з одночасним маневром справа наліво. Первинно пішохід рухався попутно з автомобілем поблизу лівого краю на проїзної частини автодороги на відстані близько 3,7 м від її правого краю. У подальшому пішохід почав перетинати проїзну частину автодороги зліва направо, дещо віддаляючись, при цьому, від автомобіля «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 , подолавши відстань 3,2 м, а потім до моменту первинного контакту з транспортним засобом у зворотному напрямку додатково подолав відстань їм. Швидкість руху пішохода була такою, з якою пішохід-статист під час слідчого експерименту мірну відстань 10 м долав за час t1 = 10,66 с; t2 = 9,73 с; t3 = 10,53 с за результатами трьох експериментальних спроб. Автомобіль «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 при наближенні до місця ДТП рухався на відстані 1,1 м (у поперечному напрямку) від правого краю проїзної частини автодороги. В момент початку зміни напрямку руху пішохода зліва направо пішохід поздовжньо знаходився на відстані 20,5 м від проекції на напрямок автодороги дальньої межі споруди будинку АДРЕСА_3 (поздовжній орієнтир - «поздовжня прив`язка» розмірів на схемі до протоколу огляду місця ДТП). На момент проміжної зупинки пішохід знаходився на відстані 22,2 м від поздовжнього орієнтиру. Місце наїзду на пішохода поперечно знаходиться на відстані 2,1 м від правого краю проїзної частини, віддаленість від поздовжнього орієнтиру на цей момент часу складає 21,3 м.

Будучи допитаною в судовому засіданні потерпіла-цивільний позивач ОСОБА_7 показала, що вона приходиться донькою ОСОБА_18 , не була очевидцем даної події, про неї довідалась від брата. В той же день, вона побачила батька в лікарні, з вказаними вище тілесними ушкодженнями. Зазначає, що її батько ніколи не скаржився на здоров`я, ніколи не лежав в лікарнях. Вказала, що вона понесла грошові витрати на придбання ліків, але майнову шкоду не заявляє. Зазначила, що її батько ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з причин безпосередньо не пов`язаних з ДТП, але експертним шляхом встановлено, що на настання смерті могли впливати, зокрема, наявний закритий перелом обох гомілкових кісток правої нижньої кінцівки зі зміщенням. Тому, з урахуванням душевних стражданнях, які полягали у тому, що вона, як донька хвилювалась за долю батька, приймала участь в його лікуванні, з урахуванням порушення нормальних життєвих зв`язків, просила стягнути з ОСОБА_5 200 000 грн моральної шкоди та витрати на правову допомогу в сумі 7 000 грн.

Аналізуючи показання, окремо, допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , суд робить висновки, що:

- свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_17 проживають посусідству з місцем ДТП, а свідок ОСОБА_16 знаходився на обідній перерві у батьків;

- вказані свідки не були очевидцями моменту ДТП, свідок ОСОБА_16 , повертаючись з обіду, бачив, як рухався автомобіль "Жігулі" по вул. Соборна та чув глухий удар;

- свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 підтвердили час та місце даного кримінального правопорушення, вони були очевидцями знаходження ОСОБА_18 на проїжджій частині з травмами, знаходження автомобіля, дій водія автомобіля ОСОБА_5 , наявність поганих погодних умов ;

- свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 надавали допомогу ОСОБА_14 , до приїзду «Швидкої допомоги», а свідок ОСОБА_17 , в телефонному режимі, повідомляла про подію поліцію та «швидку допомогу».

Рапортами Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 29.11.2018 р. доводиться про надходження 29.11.2018 р. повідомлень про вказану ДТП від ОСОБА_17 (о 13 год. 49 хв.) та ОСОБА_21 (о 13 год. 50 хв.). Також доводиться отримання повідомлення від уповноважених осіб Ріпкинської ЦРЛ (о 14 год. 21 хв.) про доставлення до них ОСОБА_18 ..

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 29 листопада 2018 р., схеми до вказаного протоколу, з ілюстративної таблиці до вказаного протоколу вбачається, що старшим слідчим СВ Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, в присутності 2 понятих, в присутності ОСОБА_5 , 29.11.2018 р., з 14 год. 40 хв. по 15 год. 45 хв. проведено огляд місце вчинення даного кримінального правопорушення: смт. Ріпки Чернігівської області, від вул. Кільцева до вул. Любецька, по вул. Соборна, біля будинковолодіння № 33, при температурі повітря 7 градусів, з асфальтобетонним покриттям, з ділянками зі сніговим накатом, та без снігового накату шириною 1,9 м, для двох напрямків, шириною 4,2 м.. В ньому зафіксовані розміри смуг, узбіч, що примикають до дороги, зафіксовані будівлі сільського типу. В ньому також вказано про знаходження на місці ДТП: автомобіля «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 по напрямку вул.. Любецька, 1,9 м. до правої передньої вісі, 2,1 м до правої задньої вісі від правого краю проїзної частини та 24 м від продольного орієнтиру. Вказано про наявність в автомобілі та багажнику металобрухту. Відповідно до схеми до протоколу у позначенні «2», на проїзній частині зафіксовані сліди юзу, до правого заднього колеса - 23,5 м та до лівого переднього колеса - 11,5 м.

Враховуючи те, що Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000463 від 29.11.2018 р. не є процесуальним джерелом доказів, тому він не може бути покладений в основу обвинувачення.

Протоколом огляду речей від 30.11.2018 р. підтверджується огляд слідчим свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 - автомобіля «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 , 1979 року випуску, яке видано Чернігівським МРЕВ на ім`я ОСОБА_22 ..

Рапортом Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 13.12.2018 р. доводиться отримання повідомлення від уповноважених осіб Ріпкинської ЦРЛ (о 17 год. 29 хв.) про смерть ОСОБА_18 ..

Протоколом огляду трупа від 13.12.2018 р. підтверджується огляд слідчим трупа померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_18 в приміщення КЗ «Ріпкинська ЦРЛ» (смт. Ріпки, вул.. Соборна, 9), який знаходиться в положенні лежачи на ліжку-качалці в коридорі реанімаційного відділення вказаної лікарні, описано видимі тілесні ушкодження синець правої бокової частини тіла з переходом до спини.

Лікарським свідоцтвом № 1311 від 14.12.2018 р. КЗ «Чернігівське обласне бюро СМЕ» підтверджується факт смерті ОСОБА_18 13.12.2018 р. від набряку головного мозку, а листом Ріпкинського районного ВДРАЦС ГТУЮ у Чернігівській області від 18.10.2019 р. підтверджується факт реєстрації смерті ОСОБА_18 19.12.2018 р. (актовий запис № 122).

Довідкою Чернігівського обласного центру з гідрометеорології від 10.06.2019 р. № 41/03-618 про погодні умови 29.11.2018 р. по смт. Ріпки підтверджується, що в момент ДТП спостерігалась погода без опадів, від 3,9 до 7,2 градусів морозу, сніговий покрив станом на 8 год. 29 листопада 2018 р. (у полі) залягав суцільним рівномірним шаром середньою висотою 4 см..

Даними судової інженерно-транспортної експертизи від 14.02.2019 р. № 71, проведеної експертами Чернігівського НДЕКЦ МВС України підтверджується неможливість встановити експертним шляхом, де на проїжджій частині автодороги відносно її елементів відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_18 ..

Даними судової інженерно-транспортної експертизи від 15.02.2019 р. № 70, проведеної експертами Чернігівського НДЕКЦ МВС України підтверджується, що:
- на момент експертного огляду система рульового керування автомобіля «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 знаходиться у працездатному, але технічно несправному стані, що полягає в люфту вала рульової колонки відносно вала черв`яка рульового механізму, але на ефективність управління даний люфт не впливає;

- прослаблення різьбового з`єднання між валом рульової колонки і віссю черв`яка відбулось задовго до моменту ДТП;

- на момент експертного огляду робоча гальмівна система автомобіля «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 , в працездатному стані;

- несправність системи рульового керування водій міг виявити під час перевірки технічного стану системи рульового керування при повсякденному огляді перед початком експлуатації автомобіля.

Даними висновку судово-медичної експертизи № 1148, проведеної експертами КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи», початої 14.12.2018 р., закінченої 14.02.2019 р. підтверджується, що:
- причиною смерті громадянина ОСОБА_18 стала гостра серцево-судинна недостатність, що виявилась кінцевою ланкою у механізмі перебігу гострого трансмурального інфаркту міокарду нижньої стінки лівого шлуночка на фоні ішемічної хвороби серця без артеріальної гіпертензії, що підтверджується виявленням наступних ознак: дифузний кардіосклероз, в`яла западаюча темно-червона ділянка нижньої стінки лівого шлуночка, аортокороноросклероз та кольциноз, застійне повнокрів`я внутрішніх органів, набряк головного мозку, набряк легень;

- на настання смерті громадянина ОСОБА_18 могло впливати: наявний закритий перелом обох гомілкових кісток правої нижньої кінцівки зі зміщенням та наявні у громадянина хронічні захворювання (хронічний бронхіт та бронхопневмонія, плеврит, хронічна виразкова хвороба, хронічний нефрит), що підтверджується судово-гістологічним дослідженням;

- враховуючи дані, що були отримані під час дослідження трупних явищ смерть громадянина ОСОБА_18 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 о 16 год. 40 хв.;

- при судово-медичній експертизі трупа громадянина ОСОБА_18 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох гомілкових кісток правої нижньої кінцівки зі зміщенням, синці спини та сідниць (згідно медичної документації), що виникли від дії тупих предметів, в тому числі, могли утворитись і при дорожньо-транспортній пригоді, де громадянин ОСОБА_12 перебував у якості пішохода, могли утворитись 29.11.2018 року оцінюються в комплексі, оскільки являють собою єдиний травматичний процес, мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, та не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку з настанням смерті;

- всі виявлені тілесні ушкодження могли виникнути на протязі короткого проміжку часу (що вимірюється хвилинами);

- при лабораторному дослідженні крові та сечі на алкоголь, взятих у ОСОБА_18 29.11.2018 р. при надходженні його до Ріпкинської ЦРЛ етанол не виявлено.

Даними висновку комплексної судово-медичної експертизи та інженерно-транспортної експертизи № 548, проведеної експертами КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» та Чернігівського НДЕКЦ МВС України, початої 29.05.2019 р., закінченої 17.07.2019 р. підтверджується, що:
- при проведенні судово-медичної експертизи трупу громадянина ОСОБА_18 судово-медичним експертом КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_23 виявлено комплекс наступних тілесних ушкоджень у вигляді: закритого перелому обох гомілкових кісток правої нижньої кінцівки зі зміщенням, синці спини га сідниць;

- при проведенні огляду автомобіля «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 судовим експертом Чернігівського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_24 виявлено відсутність слідів статичної деформації, механічних пошкоджень переднього бамперу, передньої панелі моторного відсіку, оптичних елементів, решітки радіатора, капоту, правої бокової частини кузову, лівої бокової частини кузову, дзеркал заднього виду, заднього бамперу і кришки багажника та наявність тріщини переднього вітрового скла;

- у зв`язку з відсутністю слідів контактної взаємодії у вигляді деформації виступаючих частин кузову автомобіля «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 та слідів динамічної взаємодії на них, не представляється можливим встановити, з якими частинами автомобіля «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 відбулося контактування потерпілого ОСОБА_18 та в якій черговості, яким було розташування потерпілого ОСОБА_18 в момент первинного контактування з даним транспортним засобом, стояв чи перебував у русі потерпілий ОСОБА_12 на момент первинного контакту з даним транспортним засобом.

Даними судової інженерно-транспортної експертизи від 23.09.2019 р. № 329, проведеної експертами Чернігівського НДЕКЦ МВС України підтверджується, що:
- в умовах місця події швидкість автомобіля «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 перед застосуванням водієм ОСОБА_25 екстреного гальмування, складала приблизно 49,2?53 км/год;

- з моменту виникнення небезпеки для руху, водій автомобіля «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_11 мав технічну можливість уникнути події даної ДТП, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування транспортного засобу, якби в умовах місця події своєчасно виконував вимогу п. 12.3 Правил дорожнього руху України;

- з технічної точки зору, водію автомобіля «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_26 необхідно було своєчасно діяти з врахуванням терміну «небезпека для руху» п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а оскільки за результатами проведених досліджень було визначено, що своєчасно виконуючи п. 12.3 Правил дорожнього руху України, у цього водія була технічна можливість уникнути події даної ДТП, дії водія ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що перебуває у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП;

- оскільки пішохід ОСОБА_12 перетинав дорогу не впевнившись в безпеці переходу дороги, то в діях пішохода вбачається невідповідність вимогам п. 4.14 (а), (б) Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з настанням події ДТП.

Даними комісійної судової автотехнічної експертизи від 29.10.2020 р. № 24923/20-52/4031/20-24, проведеної експертами Київського НДІСЕ Міністерства юстиції України підтверджується, що:
- в дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_11 для убезпечення безпечних умов руху при наближенні до попутного пішохода, який рухався попутно без зміни напрямку руху, повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.4 та 13.3 Правил дорожнього руху України (в частині вибору безпечного бокового інтервалу від попутного пішохода). З моменту зміни напрямку руху пішохода ОСОБА_18 з попутного на рух зліва направо, водій автомобіля «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_11 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Дії водія автомобіля «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_5 не суперечать вимогам п.13.3 Правил дорожнього руху України (в частині вибору безпечного бокового інтервалу від попутного пішохода), але, з технічної точки зору, не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України;

- за прийнятих обставин розвитку подій на місці ДТП і виникнення небезпеки для руху, водій автомобіля «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_11 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_18 шляхом застосування екстреного гальмування з моменту початку зміни напрямку пішохода з попутного на рух зліва направо;

- небезпечну дорожню обстановку своїми діями, які не відповідають вимогам п.4.1, 4.14 (а), (ґ) Правил дорожнього руху України, створив пішохід ОСОБА_12 , що з технічної точки зору є необхідними умовами виникнення події даної ДТП, але технічною причиною виникнення події даної ДТП є невідповідність дій водія автомобіля «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_5 вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України в частині своєчасного реагування на виниклу небезпеку для руху.

Слід зауважити, що необхідно уточнити прізвище пішохода, а саме вказати про СКОРИНОВА ОСОБА_27 , так в обвинувальному акті вказане невірне прізвище пішохода " ОСОБА_28 НОВ" ОСОБА_29 .

"Стандарт доведення поза розумним сумнівом", згідно Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року (у справі № 688/788/15-к, провадження № 51-597км17), означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, визнавши недоцільним виклик та допит свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , прийшов до висновку про доведеність "поза розумним сумнівом" винуватості ОСОБА_5 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_32 , і ці умисні дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 286 КК України.

Щодо перебування ОСОБА_5 у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів під час ДТП, тобто порушення ОСОБА_25 п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, то суд враховує таке.

Постанова Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» прийняті відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними».

Отже, ці нормативно-правові акти не регулюють питання доказування в кримінальному провадженні та не виключають можливість встановлення судом факту перебування особи в момент вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у стані наркотичного сп`яніння шляхом дослідження всієї сукупності доказів, а не виключно результатами відповідного огляду.

Лікарем КЗ «Ріпкинська ЦРЛ» ОСОБА_33 29.11.2018 р., на підставі Акту медичного огляду медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 43, складеного о 15 год. 00 хв., 29.11.2018 р., було складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, без номеру, та у ньому вказано, що у ОСОБА_5 ознак сп`яніння (в т.ч. наркотичного) не виявлено.

Слід звернути увагу на те, що старшим слідчим СВ Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_34 було направлено лист-запит від 07.12.2018 р. № 7002/124/48.2/2018 на адресу КЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер», з проханням провести додаткові дослідження на наявність наркотичних засобів (канабіноїдів) у зразках крові та сечі ОСОБА_5 , який був доставлений з місця ДТП, які були відібрані 29.11.2018 р. КЗ «Ріпкинська ЦРЛ» у останнього та направленні на подальше лабораторне дослідження до КЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер», тобто вже після складання лікарем КЗ «Ріпкинська ЦРЛ» ОСОБА_33 висновку від 29.11.2018 р. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно листа КЛПЗ «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» від 11.12.2018 р. № 25, останні направили вказаному слідчому копію результату токсилогічного дослідження (сеча) № 876 від 07.12.2018-10.12.2018 р. на громадянина ОСОБА_5 ..

Так, згідно результату токсилогічного дослідження (сеча) № 876 від 07.12.2018-10.12.2018 р. на громадянина ОСОБА_5 у відібраній лікарем КЗ «Ріпкинська ЦРЛ» ОСОБА_35 у ОСОБА_5 сечі від 29.11.2018 р. виявлено канабіноїди.

Слід звернути увагу на те, що жоден інший доказ по кримінальному провадженню не підтверджує наявність у ОСОБА_5 , станом на 29.11.2018 р., наркотичного сп`яніння. Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_17 вказали, що ОСОБА_11 після події вів себе адекватно, а свідок ОСОБА_16 вказав, що він, не являючись експертом щодо виявлення наркотичного стану, звернув увагу на те, що саме ОСОБА_11 звинуватив ОСОБА_18 у ДТП.

Виходячи з наведеного, слід проаналізувати спосіб у який здобуто уповноваженими особами КЛПЗ «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» результат токсилогічного дослідження (сеча) № 876 від 07.12.2018-10.12.2018 р. на ім`я ОСОБА_5 ..

Так, Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду (п. 1 Розділу 1 «Загальні положення»). Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 Розділу 1 «Загальні положення»). У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я (п. 8 Розділу 1 «Загальні положення»). Розділом ІІІ «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» вказаної Інструкції передбачено ким проводиться огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння . Вказано, що метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Виходячи з правового аналізу даної Інструкції, вказаний нормативно-правовий акт, як і КПК України, не передбачають фіксацію результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та результатів лабораторних досліджень в бланку «РЕЗУЛЬТАТ токсилогічного дослідження №__», так як ці результати вносяться у відповідну графу Акта (встановленого зразка) медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановленого зразка, який, в свою чергу, передує та є підставою для видачі уповноваженими особами Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який є кінцевим документом за результатами такого огляду.

Матеріали кримінального провадження не містять копії Акта медичного огляду медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 43, складеного о 15 год. 00 хв., 29.11.2018 р., тим більше в ньому не може бути зафіксовані результати досліджень, які проведені уповноваженими особами КЛПЗ «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» 7-10.12.2018 р..

За таких обставин, складений уповноваженими особами КЛПЗ «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» результат токсилогічного дослідження (сеча) № 876 від 07.12.2018-10.12.2018 р. на ім`я ОСОБА_5 , де вказано, що у відібраній лікарем КЗ «Ріпкинська ЦРЛ» ОСОБА_35 у ОСОБА_5 сечі від 29.11.2018 р. виявлено канабіноїди здобутий у спосіб, який не передбачений жодним нормативно-правовим актом, а відтак є недопустимим доказом на підтвердження перебування ОСОБА_5 у стані наркотичного сп`яніння в момент вчинення ДТП.

Враховуючи наведену сукупність даних, зважаючи на "стандарт доведення поза розумним сумнівом", приймаючи до уваги те, що судово-медична експертиза з цього питання не була проведена, а інших доказів на підтвердження цьому немає, то підлягає виключенню з обвинувачення вказівки про перебування ОСОБА_5 у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів під час ДТП, тобто порушення ОСОБА_25 п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАНЬ.

Вирішуючи питання про визначення виду та міри покарання, що може бути призначена обвинуваченому та потреби у їх відбуванні, суд:

- керується загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України);

- враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення;

- враховує обставини вчинення кримінального правопорушення;

- враховує наявність 2 обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_26 , а саме щирого каяття та активного сприяння в розкритті злочину, оскільки останній визнав вину в обсязі, який визнаний судом доведеним;

- на підставі ч. 2 ст. 66 КК України, визнає обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_26 :
?самостійне утримання останнім малолітнього сина ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- враховує відсутність обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_26 , так як перебування останнього в стані наркотичного сп`яніння не підтверджено належними доказами, про, що зазначено вище;

- враховує дані про особу ОСОБА_5 , а саме те, що він:
?вдівець;

?самостійно утримує малолітнього сина ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

?офіційно не працює;

?перебуває на обліку в ГУПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію в разі втрати годувальника

?не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога;

?не перебуває на військовому обліку;

?має статус громадянина, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю (Категорія 4);

?формально позитивно характеризується за місцем реєстрації;

?є таким, що немає судимостей, в силу ст. 89 КК України;

?протягом 2018 року притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 3 рази за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів (ч. 1 ст. 126 КУпАП), 1 раз за керування транспортним засобом, що має несправності (ч. 1 ст. 121 КУпАП), 1 раз за порушення водіями правил проїзду перехресть (ч. 1 ст. 122 КУпАП);

?протягом 2011-2012 років притягувався Ріпкинським районним судом Чернігівської області до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобами в стані алкогольного сп`яніння, за відмову проходження медичного огляду на стан сп`яніння (з кваліфікуючими ознаками), а саме згідно постанов:

1.від 29.03.2011 р. (справа 2518/3-374/11) за ч. 2 ст. 130 КУпАП до адміністративного стягнення у виді 10 діб адміністративного арешту;

2.від 04.07.2011 р. (справа 2518/3-808/11) за ч. 3 ст. 130 КУпАП до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, строком на 10 років;

3.від 10.08.2011 р. (справа 2518/3-969/11) за ч. 3 ст. 130 КУпАП до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу;

4.від 04.11.2011 р. (справа 2518/3-1318/11) за ч. 3 ст. 130 КУпАП до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, строком на 7 років, без оплатного вилучення транспортного засобу;

5.від 07.11.2011 р. (справа 2518/3-1317/11) за ч. 3 ст. 130 КУпАП до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, строком на 10 років;

6.від 12.12.2011 р. (справа 2518/3-1442/11) за ч. 3 ст. 130 КУпАП до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, строком на 10 років, без оплатного вилучення транспортного засобу;

7.від 03.07.2012 р. (справа 2518/1290/2012) за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративного стягнення у виді 10 діб адміністративного арешту;

8.від 24.10.2012 р. (справа 2518/2018/2012) за ч. 2 ст. 130 КУпАП до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, строком на 10 років, без оплатного вилучення транспортного засобу;

9.від 28.12.2012 р. (справа 2518/2400/2012) за ч. 3 ст. 130 КУпАП до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, строком на 10 років, з оплатним вилученням транспортного засобу «ЗАЗ 968 МД», д.н.з. НОМЕР_5 ;

?посвідчення водія ( НОМЕР_6 ) отримав 16.11.2018 р. в ТСЦ 7441 (при тому, що згідно останньої постанови суду, він в грудні 2012 р. позбавлений права керування всіма видами транспортних засобів, строком на 10 років), а 29.11.2018 р. вчиняє вказане кримінальне правопорушення;

- враховує досудову доповідь на ОСОБА_5 , згідно якої ризик вчинення нового злочину є середнім, що середнім є ризик небезпеки його для суспільства, що можливе виправлення останнього без реального обмеження волі на певний строк. При цьому, у досудовій доповіді вказано, що оскільки обвинувачений самостійно виховує неповнолітню дитину, то обмеження волі на певний строк може негативно вплинути на життєдіяльність дитини;

- враховує позицію потерпілої ОСОБА_7 , яка в заяві від 21.12.2020 р., поклалась на розсуд суду, при визначенні міри покарання ОСОБА_26 ;

- враховує позицію представника потерпілої ОСОБА_8 , який просить призначити ОСОБА_26 покарання у виді арешту, в розмірі запропонованому прокурором (6 місяців), з позбавлення водійським прав на максимальний термін;

- враховує, що Закон України № 2617-VІІІ від 22.11.2018 р., який набрав чинності з 1 липня 2020 р. посилив відповідальність по ч. 1 ст. 286 КК України, так як збільшився по даній частині розмір штрафу та виключена альтернатива щодо можливості не призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами (виключена фраза "без такого"), тому суд застосовує при призначенні покарання редакцію ч. 1 ст. 286 КК України, яка діяла на час вчинення даного кримінального правопорушення.

Також, судом враховує, що:

- справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини;

- будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, чи іншим транспортним засобом підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди, те, що ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи сукупність даних про особу ОСОБА_5 , виходячи з того, що покарання ОСОБА_26 у виді штрафу не відповідає меті його виправлення, а призначення покарання у виді виправних робіт є неможливим через його не працевлаштованість, приймаючи до уваги те, що застереження на призначення останньому таких видів основного покарання, як арешт та обмеження волі, передбачені ч. 3 ст. 60, ч. 3 ст. 61 КК України відсутні, тому суду слід обрати основне покарання останньому між арештом та обмеженням волі.

При цьому, враховуючи ієрархію покарань, згідно КК України, такий вид покарання, як обмеження волі є більш суворим видом покарання, порівняно з таким видом покарання, як арешт.

Вся сукупність даних про особу ОСОБА_5 , який протягом 2011-2012 р.р. 9 разів притягувався до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2, 3 ст. 130 КУпАП, вчинив дане кримінальне правопорушення через 13 днів після отримання посвідчення водія, на думку суду, свідчить про необхідність призначення ОСОБА_26 найбільш суворого виду основного покарання, а саме обмеження волі, в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції чинній на час вчинення даного кримінального правопорушення), з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в максимальному розмірі, що буде співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів.

При цьому, з огляду на сукупність даних про особу ОСОБА_5 , на думку суду, проживання останнього в сільській місцевості не є підставою для не призначення ОСОБА_26 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції чинній на час вчинення даного кримінального правопорушення).

Але, враховуючи, по-перше, досудову доповідь на ОСОБА_5 , в якій вказано, що обмеження волі на певний строк може негативно вплинути на життєдіяльність дитини ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати якого померла і останній є напівсиротою, що узгоджується з доказами, які надані захисником ОСОБА_38 , на підтвердження факту смерті матері дитини ОСОБА_26 , на підтвердження факту перебування дитини на утриманні ОСОБА_5 , по-друге, що останній на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, по-третє, що перебування останнього в стані наркотичного сп`яніння не підтвердилось, суд вважає, що ще не втрачена можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, тому є підстави для звільнення останнього, на підставі ст. 75 КК України, від відбування основного покарання, з встановленням іспитового строку, з покладенням, у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, відповідних обов`язків.

ІНШІ РІШЕННЯ, ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

На підставі ст. 174 КПК України слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 30.11.2018 р., із забороною розпорядження та користування на автомобіль «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 , який перебував у фактичному користуванні ОСОБА_5 , а на підставі ст. 100 КПК України, вказаний автомобіль слід повернути ОСОБА_26 , як фактичному володільцю, оскільки він не є власністю ОСОБА_5 , тому він не може бути звернутий на виконання вироку суду, в частині вирішення цивільного позову.

Розв`язуючи пред`явлений адвокатом ОСОБА_39 , в інтересах ОСОБА_7 , цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема:

- у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (п. 1);

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п. 2).

За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до положень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

Матеріали кримінального провадження спростовують причинний зв`язок між смертю ОСОБА_18 та вказаною ДТП, тому, на думку суду, вказівка в поданому адвокатом ОСОБА_40 , в інтересах ОСОБА_7 , цивільному позові про те, що спричиненні ОСОБА_14 тілесні ушкодження могли впливати на настання смерті останнього не може бути обґрунтованою підставою для стягнення з ОСОБА_5 моральної шкоди на користь ОСОБА_41 ..

В той же час, беручи до уваги те, що потерпіла ОСОБА_7 , яка доводиться донькою ОСОБА_14 , зазнала душевних страждань від протиправної поведінки ОСОБА_5 щодо її батька ОСОБА_18 , який в результаті ДТП отримав середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження та до 13.12.2018 р. перебував на лікуванні в КЗ "Ріпкинська ЦРЛ", остання, як донька хвилювалась за долю батька, приймала участь в його лікуванні, суд, враховуючи вимоги розумності і справедливості, знаходить, що розмір відшкодування моральної шкоди належить визначити у розмірі 20 000 грн., який і слід стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 , задовольнивши в цій частині цивільний позов частково.

Слід зауважити, що ні сторона обвинуваченні, ні сторона захисту не надала суду копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що стосується автомобіля «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 , що позбавляє суд можливості з`ясувати чи була застрахована цивільно-правова відповідальність власника вказаного автомобіля, на яку суму, і де саме.

Положеннями ч. 1 ст. 124 КПК України установлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. До таких витрат відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України належать витрати на правову допомогу. Правовою підставою відшкодування таких витрат є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що з одного боку процесуально підтверджують надання правових послуг представником, а з іншого боку свідчать про сплату вартості зазначеної правової допомоги.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, між потерпілою ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_42 18 квітня 2019 року було укладено договір про надання останнім правової допомоги (а.к.п. 18, том 1).

Упродовж досудового розслідування та судового провадження вказаний адвокат здійснював представництво інтересів потерпілої. Під час підготовчого засідання, яке відбулось 8 грудня 2020 року, адвокат ОСОБА_40 , в інтересах потерпілої ОСОБА_7 , звернувся до суду із цивільним позовом, де одним з питань є питання про стягнення з ОСОБА_11 здійснених ним процесуальних витрат у розмірі 7 000 грн, які підтверджені документально (квитанція до прибуткового касового ордера № 36 від 18.04.2019 р.), суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 витрат на правову допомогу в сумі 7 000 грн.

На підставі ст. 124 КПК України, з ОСОБА_5 в дохід держави слід стягнути документально підтверджені процесуальні витрати за проведення:

- судової інженерно-транспортної експертизи № 70 в сумі 1 144 грн;

- судової інженерно-транспортної експертизи № 71 в сумі 1 144 грн;

- судової інженерно-транспортної експертизи № 329 в сумі 3 140 грн 20 коп;

- комісійної судової автотехнічної експертизи № 24923/20-52/4031/20-24 в сумі 7 845 грн 12 коп.

Керуючись ст. ст. 370, 374-376 КПК України суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції чинній на час вчинення даного кримінального правопорушення), призначивши основне покарання у виді 2 років обмеження волі та додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 30.11.2018 р., із забороною розпорядження та користування на автомобіль «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 , який перебував у фактичному користуванні ОСОБА_3 .

Речовий доказ, а саме автомобіль «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 , який зберігається на території Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області повернути ОСОБА_43 , як фактичному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) в дохід держави витрати за проведення:

-судової інженерно-транспортної експертизи № 70 в сумі 1 144 грн;

-судової інженерно-транспортної експертизи № 71 в сумі 1 144 грн;

-судової інженерно-транспортної експертизи № 329 в сумі 3 140 грн 20 коп;

-комісійної судової автотехнічної експертизи № 24923/20-52/4031/20-24 в сумі 7 845 грн 12 коп.

Цивільний позов, поданий адвокатом ОСОБА_44 , в інтересах ОСОБА_45 , до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про на користь ОСОБА_45 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) 20 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про на користь ОСОБА_45 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) витрати на правову допомогу в розмірі 7 000 грн.

Вирок може бути оскаржений до ЧЕРНІГІВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом 30-ти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілій, представнику потерпілої та прокурору.

Суддя ОСОБА_46