Код суду 233 Справа № 233/4495/20
Вирок
Іменем України
03 лютого 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дебальцеве, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працездатного, який не працює та не навчається, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця мешкання,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
11 червня 2020 року приблизно о 11 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вийшов з приміщення магазину «Вокзальний», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час на майданчику біля вхідних дверей вищезазначеного магазину перебував ОСОБА_6 , який тримав у лівій руці стакан з грошовими коштами, у якого в лівій нагрудній кишені сорочки знаходився мобільний телефон з зарядним пристроєм та грошові кошти, що побачив ОСОБА_8 та у нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення вищезазначеного чужого майна.
Негайно реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_6 , який знаходився на майданчику біля вхідних дверей магазину «Вокзальний», який розташований за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. О. Тихого, 83 та діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті приборкати волю потерпілого до опору, наніс останньому три удари кулаком правої руки в область лівої частини голови і один удар коліном правої ноги у ліву частину голови, чим було заподіяно фізичний біль та наступні тілесні ушкодження: припухлість у лівої виличної області, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Подавивши вищевказаними діями волю потерпілого ОСОБА_6 до опору, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на майданчику біля вхідних дверей магазину «Вокзальний», який розташований за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. О. Тихого, 83, діючи умисно, з корисливих мотивів, із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, відкрито викрав майно ОСОБА_6 , а саме: грошові кошти в сумі 17 грн.; мобільний телефон марки «Nokia» RM-340, модель - 2600 с-2, вартістю 163,00 грн., в якому знаходилась сім карта мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, на рахунку якої грошових коштів не було; зарядний пристрій для мобільного телефону «Nokia», вартістю 35,00 грн, після чого з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 215,00 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі при обставинах, викладених в обвинувальному акті, пояснив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, та він визнає себе винним і бажає давати показання.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, щодо обставин вчиненням ним грабежу 11 червня 2020 року: так, в денний час він йшов із знайомим ОСОБА_9 , та він побачив потерпілого, який стояв біля магазину «Вокзальний» на залізничному вокзалі, в якого було при собі майно та, ні з ким не домовляючись, він вирішив заволодіти його майно. Він вдарив потерпілого та забрав все майно (гроші, телефон та зарядний пристрій), при цьому ОСОБА_9 його не бив. На викрадене він придбав алкоголь. У вчиненому щиро кається. Просить його суворо не карати.
Суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_8 в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги:
- потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що того дня він знаходився біля магазину «Вокзальний» в районі залізниці та до нього підійшов обвинувачений, який дійсно наніс йому удари та заволодів його майном. Претензій майнового та морального до обвинуваченого не має. Просив суд обвинуваченого не карати;
- свідок ОСОБА_10 пояснила в судовому засіданні щодо обставин, які мали місце 11 червня 2020 року. Так, того дня вона бачила, як в районі залізничного вокзалу в торгівельному кіоску обвинуваченим був придбаний алкоголь.
Наведені вище показання потерпілого ОСОБА_6 та свідка, надані ними у судовому засіданні, є логічними та послідовними (підстав для обмови обвинуваченого з їх боку судом не встановлено), узгоджуються між собою і підтверджуються іншими дослідженими у судовому засіданні доказами:
- висновком експерта № 53 від 12 червня 2020 року за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , 1970 року народження для встановлення наявності та ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відповідно до якого, виявлена при огляді ОСОБА_6 припухлість і лівої виличної області утворились від однократної дії тупих предметів, можливо у термін та за обставин, вказаних в постанові та відносяться до легких тілесних ушкоджень;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12 червня 2020 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу ОСОБА_11 (яким виявився ОСОБА_8 ), який 11 червня 2020 року наніс йому тілесні ушкодження та заволодів його майном (мобільним телефоном та 17 грн.);
- протоколом огляду місця події з фототаблицею від 12 червня 2020 року, в ході якого за участю потерпілого ОСОБА_6 було оглянуто територію біля магазину Вокзальний, де ОСОБА_6 пояснив, що саме на тому місці 11 червня 2020 року ОСОБА_12 наніс йому тілесні ушкодження та забрав мобільний телефон «Nokia» з зарядним пристроєм та 17 грн.;
- протоколом огляду місця події з фототаблицею від 12 червня 2020 року, в ході якого біля будинку № 3 по вул. Злагоди у м. Костянтинівка, Донецької області за участю ОСОБА_8 було оглянуто присутнього та надане ОСОБА_8 майно (мобільний телефон «Nokia» RM-340, модель - 2600 с-2 із сім-картою, зарядний пристрій для телефону Nokia), яке, зі слів останнього, він відібрав у ОСОБА_6 11 червня 2020 року. Вказане майно вилучено до Костянтинівського ВП;
- протоколом огляду місця події з фототаблицею від 12 червня 2020 року, в ході якого у каб. № 21 по вул. Злагоди, 2 у м. Костянтинівка, Донецької області за участю ОСОБА_6 було відкрито сейф пакет, з якого надано для огляду ОСОБА_6 мобільний телефон «Nokia» RM-340, модель - 2600 с-2 із сім-картою, зарядний пристрій для телефону Nokia, в яких останній впізнав належне йому майно; вказані речі поміщені до сейф-пакету та вилучені;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 12 червня 2020 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_6 в присутності двох понятих на місці (біля магазину «Вокзальний» по вул. О. Тихого, 83 у м. Костянтинівка) розповів та показав обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення, яке мало місце 11 червня 2020 року: так, в проміжок часу від 11 до 12 год., він знаходився біля магазину та відкрив двері відвідувачам з магазину вийшли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які підійшли до нього та ОСОБА_14 йому сказав, щоб той віддавав гроші, коли він йому відмовив, то ОСОБА_15 вдарив його три рази кулаком правої руки в ліву скроню, коли він зігнувся, то ОСОБА_14 вдарив правим коліном у голову в область лівої щелепи та з лівої нагрудної кишені сорочки ОСОБА_6 забрав мобільний телефон та грошові кошти (також забрав гроші, що випали із стаканчика);
- висновком експерта № 5000 за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 22 червня 2020 року, відповідно до якого ринкова вартість наданого на дослідження мобільного телефону марки «Nokia» RM-340, модель - 2600 с-2, який був у користуванні, станом на 11 червня 2020 року становила 163,00 грн.; ринкова вартість наданого на дослідження зарядного пристрою, який був у користуванні, станом на 11 червня 2020 року становила 35 грн.;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02 липня 2020 року, в ході якого свідок ОСОБА_10 (за загальними ознаками обличчя, формою черепу та носа, волоссям) впізнала чоловіка (яким виявився ОСОБА_8 ), яку вона бачила 11 червня 2020 року біля торгівельного кіоску на залізничному вокзалі, яка купувала алкогольні напої;
- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 26 серпня 2020 року, в ході якого ОСОБА_8 в присутності двох понятих, захисника розказав та показав обставини вчинення ним грабежу: так, в першій половині червня 2020 року (більш точної дати не пам`ятає) зранку він вживав алкогольні напої разом зі своїм знайомим ОСОБА_16 , коли в них закінчились грошові кошти, то вони пішли в пошуках заробітку. Так, біля магазину Вокзальний (де зараз він вже зруйнований) він побачив раніше знайомого на ім`я ОСОБА_17 , в якого в руці був стакан. Він наніс ОСОБА_18 удар кулаком правої руки в ліву скроню, коли ОСОБА_17 зігнувся, то він вихопив з нагрудної кишені його сорочки мобільний телефон Нокіа, зарядний пристрій та гроші та забрав гроші, що випали зі стаканчика;
- висновком експерта № 53/80 від 10 вересня 2020 року за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , 1970 року народження для встановлення наявності та ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відповідно до якого, припухлість в лівій виличній області могла утворитись за обставин вказаних ОСОБА_6 в ході проведення з ним слідчого експерименту. Разом з цим удар коліном в область щелепи на який вказує ОСОБА_6 міг не відобразитись в ушкодженнях на його тілі; припухлість в лівій виличній області могла утворитись за обставин вказаних ОСОБА_8 в ході проведення з ним слідчого експерименту.
Суд, вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.
Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Вислухавши пояснення обвинуваченого, свідка, потерпілого, оцінивши вищезазначені дослідженні у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення за цим вироком мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_8 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду і кваліфікує його дії у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкції ч. 2 ст. 186 Особливої частини КК України суд згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину (згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином), обставини його вчинення, поведінку обвинуваченого під час судового засідання, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра, нарколога, фтизіатра не перебуває, раніше не судимий, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, а також враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно висновку судової психолого-психіатричної експертизи № 567 від 22 вересня 2020 року, в період часу відповідний інкримінованому діянню ОСОБА_8 будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, іншим хворобливим станом не страждав. Виявляв недоумство у формі легкої розумової відсталості з поведінковими порушеннями. На час здійснення правопорушення знаходився в стані гострої алкогольної інтоксикації. За своїм психічним станом ОСОБА_8 в період часу відповідний інкримінованому діянню в повному обсязі міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. В період часу, відповідний інкримінованому діянню, ОСОБА_8 в тимчасово- хворобливому стані не знаходився. На час нинішнього обстеження ОСОБА_8 будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, іншим хворобливим станом не страждає. Виявляє недоумство у формі легкої розумової відсталості з поведінковими порушеннями. За своїм психічним станом ОСОБА_8 в повному обсязі може усвідомлювати свої дії і керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_8 застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру не потребує, потребує спостереження психіатром за містом перебування. У час здійснення інкримінованого діяння, ОСОБА_8 за своїм психічним станом в повному обсязі міг усвідомлювати свої дії і керувати ними (під дію статті 20 КК України «обмежена осудність» не попадає).
Крім того, відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально - психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_8 , складеної Костянтинівським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області, рівень ризику вчинення ОСОБА_8 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінується як високий. Орган пробації вважає, що виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.
Тож, враховуючи вищенаведені обставини, з урахуванням позиції потерпілого, який просив не карати ОСОБА_8 , приймаючи частково до відома досудову доповідь з соціально психологічною характеристикою обвинуваченого ОСОБА_8 суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України. Враховуючи тяжкість злочину, обставину, що пом`якшує та обтяжує покарання, з урахуванням даних щодо особи обвинуваченого, його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, наслідків вчиненого, щирого каяття та критичного ставлення до скоєного, наміру стати на шлях виправлення, а також відсутність на час постановлення вироку жодних вимог матеріального і морального характеру до обвинуваченого суд приходить до переконання, що можливість соціальної реабілітації не втрачена, і виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, а тому в силу ст. ст. 75, 76 КК України суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням і покладенням спеціальних обмежень, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати (на проведення судово-товарознавчої експертизи № 5000 від 22 червня 2020 року) у розмірі 1961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) грн. 28 (двадцять вісім) коп., відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою слід скасувати, звільнивши його з-під варти в залі судового засідання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 65-67, 75-79 КК України, ст.ст. 366-368, 370, 371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Обов`язок нагляду за ОСОБА_8 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази: мобільний телефон «Nokia» RM-340, модель - 2600 с-2; зарядний пристрій; сім-карту оператору «Водафон» (які зберігаються в камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області за квитанцією № 1727 від 02 липня 2020 року, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 32, порядковий номер № 864) повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів (на проведення судово-товарознавчої експертизи № 5000 від 22 червня 2020 року) у розмірі 1961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) грн. 28 (двадцять вісім) коп.
Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти в залі судового засідання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляція на вирок суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити/надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1