Провадження № 1-кс/161/6896/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 22 вересня 2020 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в м. Луцьку клопотання № 161/15067/20 прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

З підстав, викладених в клопотанні, просить суд накласти арешт на тимчасове вилучене майно, а саме: речовину зеленого кольору, яку було вилучено під час огляду місця події 14 вересня 2020 року о 13.00 годин за адресою АДРЕСА_1 та поміщено до картонної коробки, яку було опечатано, речовину зеленого кольору, яку було вилучено за адресою АДРЕСА_1 , яку було поміщено в паперовий конверт НПУ та опечатано, на якій наявні підписи учасників слідчої дії, встановивши заборону відчужувати, розпоряджатися та користуватися чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаним майном до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Прокурор, в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлялись про час та місце розгляду клопотання.

Відповідно до положень статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

А тому за таких обставин, суд розглядає подане клопотання у чіткій відповідності до чинного законодавства, за відсутності прокурора.

Дослідивши письмові матеріали клопотання, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України до слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Судом при розгляді клопотання встановлено, що в провадженні підрозділу дізнання Луцького ВП ГУНП у Волинській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000568 від 15.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Як вбачається із копії витягу з ЄРДР та матеріалів клопотання, що 14 вересня 2020 року, під час відпрацювання виклику працівниками УПП у Волинській області ДПП по сімейному насильству в квартирі за адресою АДРЕСА_1 було виявлено подрібнену речовину зеленого кольору, вагою близько 4 грам, яку було вилучено (а.с. 4).
Як вбачається із змісту клопотання та доданих до нього письмових матеріалів, що прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 не доведено наявність підстав відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідного обґрунтування необхідності арешту майна. Оскільки в клопотанні лише процитовано мету і завдання арешту майна, визначені ч. 1 ст. 170 КПК України.

Також судом встановлено, що прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 не в повній мірі виконано вимоги п. 3 ч. 2 статті 171 КПК України, оскільки в клопотанні не зазначено конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Суд звертає увагу, що крім іншого, письмові матеріали клопотання містять відомості щодо іншого володільця майна ніж той, що вказаний безпосередньо прокурором.

Також судом встановлено, що майно, зазначене в клопотанні, та на яке прокурор Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 просить накласти арешт, взагалі не ідентифіковане. Суду невідома приблизна вага речовини, будь-які ідентифікуючі ознаки конверту та коробки, в які їх було запаковано.

Внаслідок чого, клопотання прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна є голослівним та повністю необґрунтованим.

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ч. 2 ст. 171, ст. ст. 172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити прокурору Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про арешт майна.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1