Справа № 366/484/20
Провадження № 1-кп/366/98/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2020 року Іванківський районний суд Київської області у складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_1 за участю секретаря: ОСОБА_2 прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 потерпілого: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванків кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000066 від 09.02.2020 року, по обвинуваченню: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Амангельди, Республіка Казахстан, росіянина, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисний кримінальний проступок при наступних обставинах:
Так, 08 лютого 2020 року, приблизно о 22 годині, знаходячись в с. Страхолісся, вирішив вчинити дрібне викрадення чужого майна, шляхом незаконного проникнення до житла.
В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, ОСОБА_6 , діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, без дозволу володільця і без законних підстав, в порушення вимог ст. 30 Конституції України, проник на подвір`я по АДРЕСА_2 . Після цього, усвідомлюючи, що будинок та прилегла територія є приватною власністю, а його дії виражаються у порушенні недоторканності житла, бажаючи їх вчинити, без дозволу власника ОСОБА_5 , за допомогою сили рук витяг дерев`яну раму з вікна, та через отвір, що утворився, незаконно проник до будинку, як наслідок порушив право потерпілого ОСОБА_5 на недоторканність житла, яке охороняється Конституцією України.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у незаконному проникненні до житла, тобто у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих діях визнав повністю, надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у фабулі обвинувачення, зазначив, що усвідомлює негативність скоєного, щиро кається та більше такого робити не буде. Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, що встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.
Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 показала суду, що вона працює сільським головою с. Страхолісся. Точної дати та часу вона не пам`ятає, але це був вихідний день. Їй зателефонував свідок по даній справі ОСОБА_8 та повідомив, що на звалищі в межах с. Страхолісся, він побачив та затримав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які біля купи старих побутових приладів, добувають чорний та кольорові метали. Прибувши у визначене місце, вона запитала у ОСОБА_9 , чим вони займаються та звідки у них побутові прилади. Спершу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заперечували свою причетність до вчинення кримінального правопорушення, але коли вона виявила на снігу сліди, які вели до будинку ОСОБА_5 , зізнались, що проникли до будинку потерпілого звідки викрали старі електроінструменти та побутові прилади. Викликаний на місце події потерпілий ОСОБА_5 , впізнав свої речі.
Допитаний у судову засіданні як потерпілий ОСОБА_5 , показав суду, що з обвинуваченим ОСОБА_6 він знайомий, стосунків не підтримує. 08.02.2020 року до нього прийшли працівники поліції, привели ОСОБА_6 та повідомили, що саме він проник до нього в будинок без його згоди. В його присутності ОСОБА_6 повідомив, що з його будинку він взяв два мішки з цвяхами та болтами, які стояли біля вікна, що ще було у мішках ОСОБА_6 не бачив. На його переконання, окрім цвяхів, ОСОБА_6 прихопив із собою ще 2 металеві м`ясорубки, чобіт від лодочного мотору, 2 радіоприймача, переноски, запчастини від телевізорів та радіоприймачів, та багато іншого. Просив суд призначити ОСОБА_6 покарання таке, яке передбачено законом.
Окрім допиту обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_7 , судом на підтвердження обвинувачення було досліджено письмові матеріали кримінального провадження, а саме:
-витяг з ЄРДР № 0000066 від 10.02.2020 року;
- рапорт;
- заяву потерпілого ОСОБА_5 про притягнення до кримінальної відповідальності;
- протокол огляду місця події від 09.02.2020 року з фототаблицею;
- акт зважування металобрухту від 10.02.2020 року;
- довідка про вартість одного кілограмма брухту чорних металів;
- постанову про визнання предметів речовими доказами від 10.02.2020 року;
- розписку потерпілого про отримання від працівників поліції особистих речей;
- протокол проведення слідчого експерименту від 10.02.2020 року за участі свідка ОСОБА_8 ;
- протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 51 КУпАП та постанову Іванківського районного суду від 03.03.2020 року, про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2020 року;
Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що орган досудового розслідування правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.1 ст.162 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він незаконно проник до житла.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий, не має постійного місця проживання та роботи, позбавлений батьківських прав.
Суд також враховує, що ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, попросив вибачення у потерпілого.
Наведені обставини суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлені.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та особу винного, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченому мінімального покарання в межах санкції статті обвинувачення.
При цьому суд враховує положення п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких: «Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом».
У справі «Гарькавий проти України» (рішення від 18.02.2010) Європейський суд з прав людини зазначив, «що, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Це право є найважливішим у демократичному суспільстві у розумінні Конвенції. Суд нагадує, що коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Отже, неодмінна вимога полягає в тому, що умови, за яких має здійснюватися позбавлення свободи, мають бути чітко сформульовані в національному законі і що застосування самого цього закону має бути передбачуваним і відповідати в цьому відношенні нормі «законності», яку встановлює Конвенція».
Тому, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши відносно нього положення ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши його від призначеного судом покарання з випробуванням та іспитовим строком.
Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_6 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.
Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов відсутній.
Судові витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнити від призначеного йому покарання з випробуванням та іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти органи з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази: сліди папілярних ліній в кількості 13 липких стрічок, зберігати в матеріалах кримінального провадження; клітчату сумку з брухтом чорних металів та два пошкоджених аудіо приймача, які передані потерпілому ОСОБА_5 , залишити в його розпорядженні.
Цивільний позов відсутній.
Судові витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Суддя