Справа № 548/335/20
Провадження №1-кп/548/119/20
У Х В А Л А
про продовження обвинуваченому запобіжного заходу

09.12.2020 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням № 0000476 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:
27.02.2020 року до Хорольського районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000476 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України.

Згідно ухвали суду від 17.08.2020 року обвинуваченому змінено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою, який був продовжений на шістдесят днів ухвалою суду від 13.10.2020 року.

В судовому засіданні прокурор подав суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу по даному кримінальному провадженню у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що на даний час залишились ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема є об`єктивні причини вважати, що обвинувачений буде переховуватися від суду, продовжить вчиняти злочини, а також незаконно впливатиме на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу заперечували, просили про обрання обвинуваченому домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому та перевіривши доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, судом встановлено, що доводи прокурора є обґрунтованими, заявлені в клопотанні ризики не зменшились та на даний час існують підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Статею 182 КПК України застава визначається як внесення коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину визначається у межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 6 ст. 182 КПК України з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального проступку, а також декількох нетяжких злочинів, за які, однак передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

З матеріалів справи слідує, що умови обраного раніше запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту були порушені обвинуваченим ОСОБА_4 .

Крім цього, судом встановлено, що обвинуваченому проведено судово-психіатричну експертизу, підставою чого стала постійна агресивна, неконтрольована поведінка обвинуваченого в установі виконання покарань , що дає суду підстави сумніватись у бажанні обвинуваченого ОСОБА_4 дотримуватись покладених на нього процесуальних обов`язків без застосування до нього суворого запобіжного заходу.

З огляду на обставини, встановлені в судовому засіданні, суд вважає обгрунтованими твердження прокурора про те, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, судом встановлено обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 3, 4, 5 ст. 177 КПК України.

З огляду на вищевказане, беручи до уваги наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також ризиків, передбачених п.п. 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу обвинуваеному ОСОБА_4 , суд вбачає підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, з огляду на те, що нормами кримінального процесуального законодавства передбачено обов`язок суду визначити розмір застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про можливість продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні поводив себе спокійно, зазначив про готовність виконати обов`язки, які будуть покладені на нього в разі застосування застави.

У матеріалах справи наявний висновок судово-психіатричної експертизи, з якої вбачається, що ОСОБА_4 є осудним.

Наведене дає суду підстави вважати, що ОСОБА_4 здатний контролювати свою поведінку та виконувати процесуальні обов`язки, покладені на нього в ході розгляду кримінального провадження у випадку застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість злочинів, вчинення яких йому інкримінується, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

На думку суду, застосування до ОСОБА_4 м`якшого запобіжного заходу, не пов`язаного з обмеженнями обвинуваченого в пересуванні чи обмеженнями матеріального характеру, безумовно б чинило на свідків та потерпілих по справі психологічний тиск та породжувало б в оточуючих зневіру як до правоохоронних органів, так і судової системи в цілому, саме тому визначений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з визначенням грошової застави та покладенням на обвинуваченого обов`язку утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками буде достатнім для ефективного розгляду кримінального провадження та неухильного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням № 0000476 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України, задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 07 лютого 2021 року.

Одночасно визначити запобіжний захід для ОСОБА_4 у вигляді застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 21 020 (двадцять одну тисячу двадцять) грн, яка може бути внесена як обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок (розрахунковий рахунок UA0015950 в ДКСУ м. Київ, код ЗКПО 26304855, МФО 820172, отримувач ТУ ДСАУ в Полтавській області, призначення платежу: для застави по кримінальній справі № 539/335/20 згідно ухвали Хорольського районного суду Полтавської області від 09.12.2020 року, обвинувачений: ОСОБА_4 ).

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із міста Хорол без дозволу суду, прокурора; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими по кримінальному провадженню № 0000476.
Якщо обвинувачений ОСОБА_4 виконає всі покладені на нього цією ухвалою зобов`язання, застава повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Попередити заставодавця, що якщо обвинувачений ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала суду в частині визначення обвинуваченому ОСОБА_4 застави при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскарженню не підлягає.

Дата складання повного тексту ухвали суду: 09.12.2020

Головуючий: