Провадження № 1-кс/643/3751/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0006293,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 20.08.2020 звернулася до суду з скаргою на рішення слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0006293.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначила, що в провадженні Московського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0006293 від 24.11.2019 за ч.3 ст.190 КК України. Слідчим у цьому кримінальному провадженні визначено старшого слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 .
З метою набуття статусу потерпілого ОСОБА_3 поштовим відправленням на адресу слідчого направила клопотання про визнання її потерпілою. Як слідує з відповіді - повідомлення, яку заявник отримала 16.08.2020 поштою, на думку слідчого, підстави для визнання її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні - відсутні. Слідчий за результатами розгляду клопотання, постанови за наслідками його розгляду заявнику не вручив.
Заявник у судове засідання не з`явився, у поданій скарзі, серед іншого просив розглядати скаргу за його відсутності.
Прокурор на судове засідання не з`явився, до його початку подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, проти задоволення скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити.
Від слідчого до початку судового розгляду надійшли матеріали кримінального провадження, на судове засідання слідчий не з`явився, у своїй заяві проти задоволення скарги заперечував.
Розглянувши скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Так, в матеріалах кримінального провадження №0006293 від 24.11.2019 наявне клопотання ОСОБА_3 від 15.07.2020 про визнання її потерпілою.
В матеріалах кримінального провадження наявна копія відповіді на вказане клопотання за підписом старшого слідчого ОСОБА_5 без дати та вихідного номеру. Зі змісту відповіді вбачається, що слідчий клопотання ОСОБА_3 розглянув та долучив до матеріалів кримінального провадження і зазначив, що процесуальний статус заявника у кримінальному провадженні свідок. На даний час підстав для залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження у якості потерпілої не вбачається.
З додатків, наданих заявником до своєї скарги вбачається, що відповідно до штампу на конверті вона отримала відповідь слідчого ОСОБА_4 поштовим відправленням 13.08.2020.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є, крім іншого, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч.ч.1, 5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 3 ст.110 КПК України визначено, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Відповідно до ч.2 ст.220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
При цьому, як в самій в заяві про кримінальне правопорушення, так і в клопотанні про визнання її потерпілою, ОСОБА_3 вказує на факти заподіяння їй та її родині шкоди у зв`язку з шахрайськими діями, навівши змістовний виклад обставин та фактів на підтвердження завдання їй збитків.
Тому висновок слідчого про відсутність на даний час підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0006293 від 14.11.2019 є не вмотивованим та прийнятим без належної оцінки всіх доказів по справі, та такий, що не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства України, в частині прийняття процесуального рішення.
Так відповідно до ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Таким чином, заявлені вимоги скарги щодо скасування рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 не підпадають під дію положень п.5 ч.1 ст.303 КПК України, якими передбачено право оскарження рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, оскільки повідомлення про результати розгляду клопотання про визнання потерпілим, направлене заявнику не є процесуальним рішенням в порядку ст.110 КПК України.

Разом з тим, підстав для зобов`язання слідчого виконати вказані в клопотанні ОСОБА_3 дії слідчий суддя не знаходить, оскільки не наділений повноваженнями давати доручення чи вказівки або зобов`язувати слідчого вчинити ту чи іншу процесуальну дію. При вирішенні даного питання слідчий є цілком самостійним, що узгоджується з вимогами ч. 5 ст. 40 КПК України, за виключенням застосування керівником органу досудового розслідування та прокурором відповідно до положень п.3 ч. 1 ст.39 та ч.4 ст.40 КПК України щодо надання доручень та вказівок. Однак, це не позбавляє ОСОБА_3 звернутися до слідчого з відповідним клопотанням, яке слідчий повинен розглянути відповідно до вимог ст.ст.55, 110, 220 КПК України та про результати розгляду повідомити заявника з наданням відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, окрім іншого, про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.2, 39, 40, 55, 303-304, 309, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення старшого слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0006293 від 24.11.2019 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1