Справа №: 343/1991/20
Провадження №: 1-кп/0343/190/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської областікримінальне провадження №1-кп/0343/190/20, справа №343/1991/20, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Розділ, без постійного місця проживання, громадянина України, українця, безробітного, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого, востаннє 16.03.2015 вироком Миколаївського районного суду Львівської області за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 125, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 7 місяців,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю: прокурорів Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

ОСОБА_4 , будучи неодноразово раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин за таких обставин.

Так, 08 серпня 2020 року близько 18.00 год, ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Гошів Долинського району, з метою попросити милостині зайшов до будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, покликавши декілька раз господарів, коли йому ніхто не відповів, він, перебуваючи в коридорі вище зазначеного будинку, вирішив зайти в одну з кімнат для того, щоб знову покликати господарів, однак в кімнаті нікого не було. В цей момент в даній кімнаті на столі ОСОБА_4 побачив жіночу сумку темного кольору, в якій знаходився гаманець. В той час у нього виник протиправний умисел на таємне заволодіння вищевказаним гаманцем та грошовими коштами, які в ньому знаходились. Діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 викрав з гаманця 9200 гривень, 50 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України становить 1383,5 гривень та 20 євро, що відповідно до курсу Національного Банку України становить 655,8 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 11239,3 гривень. Дані кошти він поставив в кишеню своїх штанів, покинув даний будинок та попрямував в сторону виходу із території подвір`я, однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця та не отримав реальної можливості розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, оскільки був зупинений власницею будинку ОСОБА_7 , якій віддав вищевказані грошові кошти.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчинені інкримінованого йому злочину та показав суду, що він 08.08.2020, повертаючись з туберкульозної лікарні, що в с. Гошів Долинського району, зайшов до товариша, після чого, будучи в нетверезому стані, вирішив зайти до будинку, що знаходиться поруч з вищевказаною лікарнею, щоб попросити милостині. Двері будинку були відкриті, однак ніхто на його вигуки, не відгукнувся. Він пройшов у кімнату, де побачив жіночу сумку, у якій зверху лежав гаманець. Розуміючи, що за його діями ніхто не спотерігає, він витягнув з вказаного гаманця гроші та вийшов з ними на вулицю, маючи намір покинути господарство. Проте його наздогнала та зупинила жінка, яка запитала, що забрав. Він відразу їй все віддав. Тобто, йому навіть не відомо, яка сума коштів була у гаманці. Він всі кюпюри, які взяв, повернув власниці. Розкаюється у вчиненому, просить його суворо не карати.

Потерпіла в судове засідання не з`явився, однак в поданій суду письмовій заяві просить розгляд кримінального провадження проводити у її відсутності, а також вказує про те, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 немає та просить карати його за вчинений злочин на розгляд суду.

Оскільки обвинувачений повністю визнає вину у вчинені злочину, просить суд не допитувати потерпілу, свідків по даному провадженню та не досліджувати інші докази, його позиція є добровільною та істинною, враховуючи його показання, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість у подальшому оскаржити дані фактичних обставин в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, даних про речові докази, понесені судові витрати.

Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Призначаючи покарання, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, востаннє 16.03.2015 вироком Миколаївського районного суду Львівської області за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 125, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 7 місяців, звільнений умовно достроково 20.10.2017, згідно з довідкою № 199 від 29.10.2020 на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті Долинської ЦРП не знаходиться. ОСОБА_4 немає постійного місця проживання та реєстрації, тимчасово проживає в АДРЕСА_2 . Скарг від жителів даної квартири на нього не поступало.

Судом встановлено, що обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Згідно з досудовою доповіддю Долинського МРС філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області про обвинуваченого у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (в т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання в громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Тому, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно з якими досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При призначенні покарання суд бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, враховуючи мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, зокрема, визнання своєї винуватості та активне сприяння в розкритті злочину, його щире каяття, відсутність як матеріальних, так і моральних претензій зі сторони потерпілої, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, є особою без визначеного місця проживання, його вік, враховуючи відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючої покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкцій ч. 3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України - у виді арешту, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Саме таке покарання буде відповідати тяжкості злочину, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, клопотань щодо обрання запобіжного заходу учасниками судового провадження не заявлено.

Злочином заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 11239,30 гривень. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Шкода відшкодована.

Питання речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Арешт не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Після набрання вироком законної сили ОСОБА_4 затримати та тримати в ДУ "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12".

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання.

Речові докази після набрання вироком законної сили: гаманець темно-коричневого кольору, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Долинського ВП Калуського ВП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, повернути власнику ОСОБА_7 .

Виконання вироку покласти на Долинське відділення поліції Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1