Справа № 317/1813/20
№/п 1-в/317/183/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 р. м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника адміністрації - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянськ Запорізької області, українця, громадянина України, не одруженого, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.09.2016 р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ст.186 ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт, 03.04.2017 р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ст.ст.389 ч.2, 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, 30.03.2018 р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ст.ст.185 ч.3, 71,72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. По даній справі засуджений 06.06.2018 р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ст.185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.1 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30.03.2018 р., до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 04.06.2020 р. зараховано в строк покарання у вигляді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення, згідно ст.72 ч.5 КК України з 26.04.2018 р. по 16.01.2019 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

про умовно дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення.

Початок строку: 26.04.2018 року.

Кінець строку: 05.09.2021 року.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 03.05.2018.
Під час тримання в ДУ «Вільнянська установа виконання покарань №11» Запорізькому слідчому ізоляторі характеризувався посередньо. Порушень режиму тримання не допускав. Стягнень та заохочень не мав.
З 25.02.2019 відбуває покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія: (№99)» характеризується слідуючим чином, допустив три порушення режиму відбування покарання, які виразилися в порушенні розкладу доби, паління в невстановленому місці, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення погашене в законному порядку. Заохочень не має.
На даний час на виробництві установи не працює і намірів не виявляє. В життєдіяльності відділення СПС участі не бере, власної ініціативи не проявляє.
За характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний,, підтримує стосунки із засудженими як позитивної так і негативної спрямованості.
У відношенні до персоналу установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин,, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, але робить це виключно для отримання поблажливості з боку адміністрації установи.
Дотримується вимог санітарії та гігієни, спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, але не завжди сумлінно.
Ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи посереднє. Іноді допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу та у роботі самодіяльних організацій засуджених не приймає.
Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування іноді отримує від них посилки та передачі.
Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває, підстав для постановки на профілактичний облік не було.
У скоєному злочині вину свою визнає, розкаюється. За вироком суду позову не має.
17.09.2019комісією установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. 101 КВК України, у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації.
14.05.2020комісією адміністрації установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. 82 КК України, а саме заміни не відбутої частини покарання більш м`якою.
16.07.2020комісією адміністрації установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. 81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Судове засідання проводиться у режимі відеоконференції на підставі ст. 336 КПК України.

У судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії заперечував проти задоволення клопотання засудженого, вважає, що засуджений не довів свого виправлення, мав три стягнення, заохочень не має, на виробництві не працює.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, вважає, що засуджений своєю поведінкою не довів свого виправлення.

Засуджений та його захисник, в судовому засіданні клопотання підтримали, просили суд його задовольнити.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Саме по собі відбуття засудженим певної частини покарання не зобов`язує суд звільнити таку особу від подальшого відбування ним покарання, оскільки це є перш за все правом, а не обов`язком суду.

Враховуючи усе вищевикладене, заслухавши думку представника адміністрації, прокурора, засудженого та його захисника, розглянувши матеріали особової справи, суд приходить до висновку що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки не проявляв себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання протягом всього часу відбування покарання, у Біленьківській виправній колонії №99 відбуває покарання тільки з лютого 2019 року, характеризується посередньо, мав три стягнення, з яких дві суворі догани, заохочень не мав, на виробництві не працює і намірів не виявляє, участі у програмах диференційованого-виховного впливу та у секціях самодіяльних організацій не приймає, а тому відносно нього неможливо застосувати умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, ст.ст. 153, 154 КВК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно дострокове звільнення відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Дата оголошення повного тексту ухвали суду 11.08.2020 року о 08-30 год.

Суддя: ОСОБА_1