В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 534/1652/20
Провадження № 1-кп/534/52/21

28 січня 2021 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду розгляд кримінального провадження від 22.08.2020 №0000482 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Веймер, Німеччина, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.05.2002 вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.309 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 17.02.2003 вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 05.06.2003 вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.304, ч.4 ст.70 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 12.12.2006 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 11 днів;

- 23.10.2008 вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.310, ч.2 ст.309, 70, 71 КК України на 5 років позбавлення волі;

- 04.12.2008 вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.190, 353, ч.2 ст. 301,70 КК України на 5 років позбавлення волі. Звільнений 12.07.2012 року умовно-достроково на невідбутий строк на 1 рік 7 місяців;

- 09.07.2013 вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч.3 ст.185 ч.1 ст.71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 04.10.2013 вироком Крюківського районного суду м. Кременчука за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185,ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі;

- 11.10.2013 вироком Крюківського районного суду м. Кременчука за ч.3 ст.185, 70, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 06.12.2013 вироком Київського районного суду м. Полтави за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 09.12.2013 вироком Октябрьського районного суду м. Полтави за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 16.12.2013 вироком Крюківського районного суду м. Кременчука на ч.3 ст.185,ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 7 місяців позбавлення волі;

- 23.01.2014 вироком Октябрьського районного суду м. Полтави за ч.3 ст.185, ст. 71 КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі;

- 27.01.2014 вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області за ч.2 ст.263, 71 КК України на 1 рік 8 місяців позбавлення волі;

- 22.04.2014 вироком Ленінського районного суду м. Полтави за ч.3 ст.185, ст.71 КК України на 3 роки 10 місяців позбавлення волі;

- 24.06.2014 вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.5 ст.185, ч.ч.1, 2 ст.70, ч.4 ст.70 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна;

- 17.12.2014 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, та попереднім вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24 червня 2014 року призначено остаточне покарання у вигляді 8 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності. Звільнений 09.09.2019 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31.08.2019 на підставі ст.81 КК України, умовно-достроково, невідбутий строк покарання 5 місяців 8 днів.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

І. 17.08.2020, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на території «Гаражного товариства «Таврія-222» розташованої за адресою: Полтавська область, м.Горішні Плавні, вул. Строни, №1а, виявив гараж № НОМЕР_1 у секції №8, далі діючи таємно, повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки, що заздалегідь взяв із собою, відчинив замикаючий пристрій гаража № НОМЕР_1 у секції №8 належного ОСОБА_5 та проник до нього, де здійснив крадіжку 3 (трьох) котушок риболовних марки «Rainbow 2000», вартістю 2 210 грн 55 коп. належних потерпілій ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 , з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 2 210 грн 55 коп.

ІІ. Продовжуючи свою злочинну діяльність, 20.08.2020, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на території «Гаражного товариства «Таврія-222» розташованої за адресою: Полтавська область м. Горішні Плавні, вул. Строни, №1а, виявив гараж № НОМЕР_1 у секції №8, далі діючи таємно, повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки, що заздалегідь взяв із собою, відчинив замикаючий пристрій гаража № НОМЕР_1 у секції №8 належного ОСОБА_5 та проник до нього, де здійснив крадіжку: 5 (п`яти) мотків поліпропіленової нитки синього кольору по 200 м. марки «Мармара», вартістю 2 000 грн 15 коп.; 4 (чотирьох) риболовних вудочок, вартістю 773 грн 32 коп.; 2 (двох) похідних палаток в чохлах, вартістю 538 грн 20 коп.; 8 (восьми) металевих котушок для риболовлі, вартістю 120 грн 60 коп.; капронового рибальського садку, вартістю 17 грн 10 коп.; металевого рибальського садку вартістю 93 грн 40 коп.; гумового насосу для човна, вартістю 72 грн 80 коп. належних потерпілій ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 , з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 3 615 грн 57 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, при цьому не оспорював по справі фактичні обставини, надав детальні покази щодо вчинення двох епізодів кримінального правопорушення.

Будучи належно повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не прибула, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за її відсутності, питання про призначення покарання залишила на розсуд суду, заявлений цивільний позови до обвинуваченого підтримує повністю.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думку прокурора, обвинуваченого, які пояснили, що бажають закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи, в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів, окрім доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

З урахуванням викладеного суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення проти власності.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.

У силу ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який схильний до вчинення кримінальних правопорушень проти власності, його стан здоров`я, зокрема обвинувачений є працездатною особою, інвалідності не має, сімейний стан обвинуваченого, який є не одруженим, відсутність офіційного працевлаштування, відсутність на утриманні неповнолітніх дітей, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема, щодо повного визнання обвинуваченим вини, поведінку обвинуваченого як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи, думку потерпілої, яка при призначення міри покарання обвинуваченому поклалася на розсуд суду.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів необхідним і достатнім є покарання в межах санкцій ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, оскільки обвинуваченому призначається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, суд вважає можливим застосувати положення ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, вважаючи таке покарання необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілою ОСОБА_6 позову до обвинуваченого про стягнення завданої внаслідок вчинення останнім злочину матеріальної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків (ст.1192 ЦК України), що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Вартість викраденого майна по справі встановлена органом досудового розслідування, жодним учасником у справі не оспорюється.

Покладаючи на обвинуваченого обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд виходить з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

На підставі викладеного, суд вважає позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди обґрунтованими та такими, що належать задоволенню у повному обсязі.

При розгляді питання щодо вимоги потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно вимог ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, та вини останнього в її заподіянні.

Обґрунтовуючи наявність моральної шкоди, потерпіла зазначила, що через протиправність дій обвинуваченого їй була спричинена моральна шкода, яка виявилась у душевному хвилюванні у зв`язку із вчиненням щодо неї кримінального правопорушення.

Моральну шкоду потерпіла ОСОБА_6 оцінила у сумі 3 000 грн.

Вирішуючи цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, суд оцінює характер вчиненого злочину, ступінь вини обвинуваченого, глибину моральних страждань спричинених потерпілій внаслідок злочину, бере до уваги порушення нормальних життєвих умов потерпілої та враховуючи вимоги розумності і справедливості, приходить до висновку про обґрунтованість заявленої позовної вимоги потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування спричиненої їй кримінальним правопорушенням моральної шкоди у сумі 3 000 грн.

Підстав для застосування положень статей 69 та 691 КК України суд не знаходить.

Процесуальні витрати у сумі 7 028 грн 35 коп., пов`язані із залученням експерта підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтись для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Цивільний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 завдану злочином матеріальну шкоду у сумі 2 210 грн 55 коп. та моральну шкоду у сумі 3 000 грн.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз у сумі 7 028 грн 35 коп.

Речові докази по справі:

- дві зимові похідні палатки в чохлах марки «Sportwinner», одна пара гумових льодоходів чорного кольору, один риболовний садок металевий, один риболовний садок капроновий зеленого кольору, гумовий насос для човна чорного кольору, п`ять мотків поліпропіленової нитки синього кольору по 200 метрів марки «Мармара», вісім металевих котушок для риболовлі, чотири риболовних вудочки повернути власнику за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому, потерпілій, роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1