Справа №718/54/17
Провадження №1-кп/718/103/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2020 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
номер кримінального провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000720 від 07.11.2016 року,
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця по національності, громадянина України, із незакінченою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.289 КК України
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кіцмань вказане кримінальне провадження,-
В С Т А Н О В И В:
07 листопада 2016 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а саме по вул. Головній в с. Брусниця, Кіцманського району, Чернівецької області в барі «Оскар», де знаючи про те,що автомобіль марки «Опель Вектра», німецької реєстрації, н.з. НОМЕР_1 , який на праві користування належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. В. Станівці, Кіцманського району, являвся не зачиненим, підійшов до водійських дверей автомобіля відчинив їх та сів до салону, де у замку запалювання побачив ключі за допомогою яких привів у дію двигун автомобіля та без дозволу ОСОБА_8 почав рух в сторону с. Брусниця, Кіцманського району. Під час руху не впоравшись із керуванням допустив зіткнення з огорожею господарства АДРЕСА_2 , чим спричинив матеріальної шкоди ОСОБА_8 на суму 50251,07 грн.
19.02.2020 року прокурор Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_9 виніс постанову про відмову у підтриманні обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000720 від 07.11.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.
Потерпілий ОСОБА_8 подав заяву про те, що у зв`язку з відмовою прокурора у підтриманні обвинувачення він має право підтримувати обвинувачення в суді через свого представника адвоката ОСОБА_6 , однак на даний час стан здоров`я не дає можливості йому особисто підтримувати обвинувачення в суді. Просить дану справу розглядати в його відсутність.
У зв`язку із викладеним, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а саме в незаконному заволодінні транспортним засобом.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання про те, що своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення він не визнає. Того дня ОСОБА_8 приїхав до будинку ОСОБА_10 , де він вже перебував і забрав його в центр с. Брусниця до бару «Оскар», де вони з іншими вживали алкогольні напої. Потім, ОСОБА_3 сказав ОСОБА_8 , щоб вони їхали додому, на що той відповів, що «ще трішки і зараз поїдемо». ОСОБА_3 сказав, що йде в автомобіль ОСОБА_8 і поспить. Через деякий час ОСОБА_3 знову попросив ОСОБА_8 їхати додому, бо було холодно, на що той відмовив і ОСОБА_3 пішов до ОСОБА_10 , де заснув на цілу ніч. Посвідчення водія він не має, автомобілем ніколи не керував і у користуванні автомобіля не мав. Його батько ремонтував огорожу у ОСОБА_11 через те, що дільничний постійно вимагав здійснити такий ремонт. У господарстві ОСОБА_10 у нього були ключі у зв`язці від дому, які поліцейські витягнули з його кишень і потім їх віддали. Від автомобіля ключів у нього не було. З сторонніх людей при цьому нікого не було. Процесуальні документи при вилученні ключів не складалися. В подальшому, ОСОБА_3 , наряду з іншими, теж допомагав шукати автомобіль ОСОБА_8 , який знайшли на подвір`ї у ОСОБА_11 . Медичні працівники ОСОБА_3 оглядали, за результатами чого тілесних ушкоджень у нього не виявлено.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 надав показання про те, що 07.11.2016 він з ОСОБА_3 і ОСОБА_12 приїхали до бару-ресторану «Оскар», де розпивали спиртні напої, там були ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 . Приїхав він на автомобілі марки «Опель Вектра» на іноземній реєстрації, якого залишив біля бару. Двері не зачинив і залишив ключ в замку запалювання. Через деякий час автомобіль завівся і зрушив з місця. Його почали доганяти, однак догнати не змогли. Після цього він викликав працівників поліції та з іншими повернувся до бару «Оскар» і там чекали поки приїдуть працівники поліції. По приїзду, працівники поліції пішли до ОСОБА_8 додому, де оглянули гараж. ОСОБА_3 знайшли за місцем проживання жінки ОСОБА_16 , де у нього виявили ключ від автомобіля. Сам автомобіль знайшли у господарстві ОСОБА_11 в с. Брусниця. Зазначає, що особисто не бачив як відходив ОСОБА_3 , але особи, які проводили з ним дозвілля, сказали, що він пішов до автомобіля відпочивати. ОСОБА_8 проводив дозвілля на дворі біля бару. Автомобіль знаходився від нього десь на відстані вісім метрів.
Допитаний свідок ОСОБА_17 надав показання про те, що 06.11.2016 о 05:00 год. його розбудив його син ОСОБА_8 і попросити відкрити гараж працівникам поліції, щоб подивитися чи є в ньому автомобіль. Працівники поліції запитали, де може бути ОСОБА_3 , на що він повідомив його можливе місце знаходження. Працівники поліції приїхали на місце і знайшли ОСОБА_3 , в якого був ключ від автомобіля. Самого ОСОБА_17 поліцейські з собою не взяли. Йому відомо, що ремонт паркану в господарстві ОСОБА_11 робив ОСОБА_18 батько ОСОБА_3 . Коли вранці прийшли працівники поліції, ОСОБА_17 попросив свого сина роздягнутися, оскільки хотів пересвідчитися чи на ньому немає тілесних ушкоджень.
Допитаний свідок ОСОБА_11 надав показання про те, що він є власником господарства за адресою: АДРЕСА_2 . Біля 08 години ранку він виявив розбитий автомобіль іноземного виробництва у вказаному господарстві, який в`їхав у паркан та кут будинку. Працівники оглядали автомобіль. Впродовж двох місяців після цього він скаржився до дільничного, щоб йому відремонтували паркан. Як саме сталася аварія і водія він не бачив. Хто керував автомобілем йому не відомо. В автомобілі він бачив дві подушки безпеки білого кольору, які спрацювали. Ніяких слідів на них він не бачив. Через якийсь час проводив ремонт паркана батько ОСОБА_3 . ОСОБА_11 не просив ОСОБА_3 чи його батька робити ремонт. При спілкуванні з батьком він сказав, що це зробив не його син, однак хто це зробив йому не відомо.
Допитаний свідок ОСОБА_13 надав показання про те, що він відпочивав в с. Брусниця біля бару «Оскар» з друзями, сиділи за столом надворі. Побачили, що автомобіль почав рухатися, стали доганяти. ОСОБА_3 до бару приїхав разом з ними, в автомобілі він сидів на передньому пасажирському сидінні. З автомобіля не виходив, а залишився в ньому. Відпочивали вони надворі, автомобіль знаходився на відстані декілька метрів. В барі були односельчани. В період часу з моменту виходу з авто і початку його руху він не бачив, щоб хтось підходив до автомобіля. Двері автомобіля не були зачинені. Після того, ОСОБА_3 він не бачив.
Допитаний свідок ОСОБА_15 надав показання про те, що у ОСОБА_8 був автомобіль марки «Опель» на іноземній реєстрації. Увечері він перебував з ОСОБА_8 біля бару «Оскар», де були знайомі, зокрема, ОСОБА_13 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14 . Вони відпочивали і всередині, і ззовні бару. Автомобіль був припаркований біля ресторану. Коли перебували на вулиці, автомобіль знаходився на відстані декількох метрів від них. Однак, автомобіль трохи закривали дерева. Коли відпочивали, автомобіль завівся і поїхав. Вони почали шукати автомобіль, а саме він, ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Проте, ОСОБА_3 біля них не було. Відійшли від бару десь на відстань 300 метрів, однак в подальшому повернулися і викликали поліцію. Знає, що ОСОБА_3 спав в автомобілі. Він бачив як ОСОБА_3 вставав і йшов, однак як сідав у автомобіль не бачив, лише чув, що той йде в автомобіль спати. Автомобіль знайшли на подвір`ї в іншої особи. Зранку наступного дня ОСОБА_3 він не бачив.
Допитаний свідок ОСОБА_12 надав показання про те, що він зустрівся з ОСОБА_8 і поїхали до друзів ОСОБА_10 і ОСОБА_19 , де вже був ОСОБА_3 . Того дня ОСОБА_8 був на автомобілі на іноземній реєстрації, який перебуває в його користуванні. Вживали спиртні напої. В подальшому, ОСОБА_8 і ОСОБА_3 поїхали в магазин. Далі, десь о 01:00 год. повернувся ОСОБА_3 , запитав чи можна переночувати і ліг спати. Вранці прийшли працівники поліції. ОСОБА_3 ще спав. Працівники поліції запитали, де автомобіль. В подальшому працівники поліції, закликали його в хату, де показали ключі і сказали, що це ключі від автомобіля. Де був автомобіль йому не відомо.
Заслухавши покази обвинуваченого, потерпілого та свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
При цьому суд виходить з наступного:
Стаття 91 КПК України до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відносить, подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст.84 КПК).
Так, суд критично відноситься до показів потерпілого ОСОБА_8 , оскільки вони були непослідовними та нечіткими. Зокрема потерпілий неодноразово змінював свої покази щодо незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_3 .
Що ж до показів вказаних вище свідків, то слід зазначити, що жодних обставин щодо факту скоєння умисних дій, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого правопорушення їх покази не містять. Ні потерпілий, ні жоден з свідків не бачив, хто саме заволодів автомобілем та поїхав на ньому.
Показання потерпілого та допитаних свідків у своїй сукупності та логічному взаємозв`язку не підтверджують поза розумним сумнівом факту заволодіння транспортним засобом саме ОСОБА_3 .
Також, в ході судового розгляду обвинувального акту було досліджено наступні докази:
- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, про те, що 07.11.2016 розпочато кримінальне провадження за № 0000720 за ч. 1 ст. 289 КК України за фактом заволодіння автомобілем марки «Опель Вектра», німецької реєстрації, номерний знак НОМЕР_1 , належного ОСОБА_8 ;
- рапорт первинної інформації, яка надійшла по телефону в Кіцманський ВП ГУНП в Чернівецькій області № 4558 від 07.11.2016, згідно якого 07.11.2016 надійшло повідомлення ОСОБА_8 про заволодіння його автомобілем марки «Опель Вектра», німецької реєстрації, номерний знак НОМЕР_1 ;
- протокол огляду місця події від 07.11.2016 з фототаблицею, згідно якого об`єктом огляду є господарство ОСОБА_11 по вул. Миколайчука, 12, у с. Брусниця Кіцманського району, де розташований автомобіль Опель Вектра», номерний знак НОМЕР_1 . В ході огляду вилучено сліди рук, слід взуття, дві подушки безпеки;
- постановою слідчого СВ Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області від 07.11.2016 автомобіль «Опель Вектра», номерний знак НОМЕР_1 , оглянутий і вилучений під час огляду місця події 07.11.2016, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000720;
- копії документів, які підтверджують право ОСОБА_8 на користування транспортним засобом «Опель Вектра», номерний знак НОМЕР_1 ;
- висновок дактилоскопічної експертизи № 2054-К від 10.01.2017, згідно якого: 1. Один слід пальця руки та один слід фрагмента долоні руки: - слід фрагмента долоні руки (із зовнішньої поверхні передніх лівих (водійських) дверцят автомобіля) розміром 38х17 мм, перекопійований на відрізок № 2; - слід пальця руки (із зовнішньої поверхні передніх правих дверцят автомобіля), розміром 17х40 мм перекопійований на відрізок № 4, що виявлені та вилучені в ході ОМП від 07.11.2016 за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, що в с. Брусниця Кіцманського району Чернівецької області для ідентифікації особи придатні. Інші сліди рук на відрізках прозорої липкої стрічки №№ 1-5 для ідентифікації особи непридатні. 2. Один слід фрагмента долоні руки: - слід фрагмента долоні руки (із зовнішньої поверхні передніх лівих (водія) дверцят автомобіля) розміром 38х17 мм, перекопійований на відрізок № 2 залишений долонею правої руки громадянина на ім`я ОСОБА_15 . Один слід пальця руки: слід пальця руки (із зовнішньої поверхні передніх правих дверцят автомобіля), розміром 17х40 мм перекопійований на відрізок № 4, що виявлений та вилучений в ході ОМП від 07.11.2016 за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, що в с. Брусниця Кіцманського району Чернівецької області, залишені не ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , а іншою особою;
- висновок автотоварознавчої експертизи № 5-а від 09.01.2017, згідно якого: 1. Ринкова вартість не розмитненого автомобіля марки «Опель» моделі «Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , 2000 року випуску, станом на 07.11.2016 складала 50251,07 грн. 2. Враховуючи, що вартість матеріального збитку перевищує ринкову вартість оцінюваного автомобіля Сврз > С, 155106,95 грн. 50251,07 грн., то вартість матеріального збитку (У) визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ [1, п. 8.2], тобто вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Опель» моделі «Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1 , станом на 07.11.2016 становила 50251,07 грн.;
- висновок № 452 від 07.11.2016, виданий лікарем КУ «Кіцманська ЦРЛ» про результати медичного огляду ОСОБА_3 на стан сп`яніння, згідно якої останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до описової частини висновку у ОСОБА_3 тілесні ушкодження відсутні;
- висновок судово-імунологічної експертизи № 1770 від 17.11.2016, згідно дослідницької частини якого встановлено, що об`єктом експертизи є:
одна подушка безпеки зі слідами речовини бурого кольору, що вилучена з місця пасажира (переднього) автомобіля умовно названа № 1;
одна подушка безпеки зі слідами речовини бурого кольору, що вилучена з місця водія (керма) автомобіля умовно названа № 2.
Відповідно до розділу 3 «Підсумки» вказаної експертизи: кров ОСОБА_8 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А; кров ОСОБА_3 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В; кров ОСОБА_14 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В; кров ОСОБА_15 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А; кров ОСОБА_13 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. В плямах бурого кольору на двох подушках безпеки (№№ 1, 2) (об`єкти №№ 1-5) знайдено кров людини. При серологічному дослідженні встановлено: - в плямах крові на подушці безпеки (№ 1) (об`єкти №№ 1, 2) виявлено антиген Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) з групою крові О, в даному випадку від ОСОБА_3 або від ОСОБА_13 , або від цих двох осіб одночасно; - в плямах крові на подушці безпеки (№ 2) (об`єкти №№ 3-5) виявлено антиген В, що не виключає походження крові від особи (осіб) з групою крові В, в даному випадку від ОСОБА_8 або від ОСОБА_15 , або від цих двох осіб одночасно; походження крові на двох подушках безпеки (№№ 1, 2) (об`єкти №№ 1-5) від ОСОБА_20 виключається.
Аналізом досліджених доказів встановлено, що у матеріалах кримінального провадження відсутній будь-який процесуальний документ, яким зафіксовано факт видачі ОСОБА_3 ключів від автомобіля Опель Вектра», номерний знак НОМЕР_1 . Ключі, видані ОСОБА_3 , під час досудового розслідування не оглянуто із застосуванням фотофіксації, не визнано речовим доказом та до матеріалів кримінального провадження не приєднано. У матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що видані (пред`явлені) ОСОБА_3 ключі працівникам поліції, приналежні саме до автомобіля Опель Вектра», номерний знак НОМЕР_1 .
Тілесних ушкоджень, які могли б виникнути у ОСОБА_3 під час дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі Опель Вектра», номерний знак НОМЕР_1 , у господарстві ОСОБА_11 по АДРЕСА_2 , не зафіксовано.
За результатами дактилоскопічної експертизи в салоні та на поверхні автомобіля слідів пальців рук, залишених ОСОБА_3 , не виявлено.
Висновком судово-імунологічної експертизи не підтверджено факту перебування ОСОБА_3 за кермом автомобіля Опель Вектра», номерний знак НОМЕР_1 .
Інших слідів, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_3 в ніч події на сидінні водія автомобіля не здобуто.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №27 від 08.11.2016 р. ОСОБА_3 являється особою, яка виявляє ознаки психічного розладу у формі легкої розумової відсталості, міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними, тому у відповідності до вимог ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою при здійсненні провадження щодо нього, проте органом досудового розслідування було проведено ряд слідчих дій (зокрема первинний допит, огляд місця події, освідування, вилучення ключів) без участі захисника, що є порушенням його прав, гарантованих законом.
Попри все, судом витребувано висновок імунологічної експертизи № 1770 від 24.11.2016р., який не був долучений слідчим до матеріалів кримінального провадження та із якого вбачається, що на першій подушці безпеки не виключається походження крові від ОСОБА_21 або ОСОБА_22 , на другій подушці безпеки кров походить від ОСОБА_23 . Отже достеменно стверджувати, що транспортним засобом заволодів ОСОБА_24 не має підстав.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Згідно з ч.ч.1,2,3 ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Положеннями п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.
Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
У своєму рішенні від 21 жовтня 2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що така доведеність може випливати зі співставлення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
У справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року Європейський суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може впливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.19 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 1 листопада 1996 року «Про практику застосування Конституції при здійсненні правосуддя», визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Аналізуючи зібрані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено винуватість останнього у вчиненні інкримінованого йому діяння поза розумним сумнівом.
При цьому суд виходить з вимог статті 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях.
У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року із змінами «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ і постановлення вироку» всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у випадках, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
При цьому як обвинувальний, так і виправдувальний вирок повинен бути мотивований судом.
Таким чином, враховуючи всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення є недоведеним, а тому обвинуваченого ОСОБА_3 слід виправдати у зв`язку із недоведеністю факту вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст.289 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.ст.17, 100, 284, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, - визнати невинуватим і по суду виправданим.
Речовий доказ: автомобіль марки «Опель Вектра», н.з. НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового тримання Кіцманського ВП ГУНП, - повернути ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учасники судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1