Провадження №1-кс/463/5989/20
У Х В А Л А

18 листопада 2020 року слідчий суддя Личаківський районний суд м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , що погоджено прокурором Військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000057 від 07 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в :

слідчий звернувся з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів.

Клопотання мотивує тим, що органом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000057 ОСОБА_4 17 листопада 2020 року повідомлено про підозру у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у провадженні доказами. З врахуванням обставин кримінального правопорушення, у слідства є достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у тому числі здійснити перетин державного кордону поза межами пунктів пропуску, оскільки останній під час виконання службових обов`язків може знати шляхи незаконного перетину державного кордону, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, зокрема ОСОБА_7 , в тому числі шляхом схиляння його до зміни показань чи відмови від дачі показань, а також наявність інших вагомих доказів про вчинення ОСОБА_4 , інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину; у разі визнання винуватим, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі. Вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, для забезпечення виконання з ним процесуальних рішень, більш м`який запобіжний захід унеможливить запобігання вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що на його думку, необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Підозрюваний в судовому засіданні зазначив, що дійсно обставини, пов`язані із його затриманням під час передачі коштів мали місце, підозру не заперечив. Просить врахувати, що проходить службу 2 роки, що має сім`ю, житло, наміру ухилятися від слідства не має, а тому просить обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисник вважає, що існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України прокурором не доведено, як і неможливість застосувати до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу. Також просить врахувати, що підозрюваний є соціально адаптованим, є особою молодого віку, а тому просить застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

З матеріалів подання вбачається, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000057 від 07.10.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В межах вказаного провадження, ОСОБА_4 17 листопада 2020 року повідомлено про підозру у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У відповідності до п.«С» ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Як бачимо, одною з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у справі «К.-Ф. проти Німеччини» 27.11.1997 року (заява №144/1996/765/962) ЄСПЛ знову наголошував, що обґрунтованість підозри, наявність якої має служити підставою для арешту, є невід`ємним елементом запобіжної гарантії проти свавільного арешту й затримання й що це передбачено п. «с» ч.1 ст.5 Конвенції. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа ймовірно вчинила правопорушення.

Слідчий суддя погоджується з тим, що підозра обґрунтована матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколами допиту ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події, протоколом затримання особи, протоколом огляду та вручення грошових коштів, протоколом освідування особи. Окрім цього, підозрюваний й визнав, що був затриманий при отриманні коштів. Тому слідчий суддя вважає, що на даному етапі слідства ці об`єктивні дані вказують на те, що підозрюваний ймовірно міг вчинити кримінально карне діяння.

Отже, при розгляді даного подання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довели обґрунтованість підозри висунутої затриманому.

При обранні запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Зокрема, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про те, що підозрюваний будучи працівником правоохоронного органу, володіючи спеціальними знаннями і будучи детально обізнаним в питаннях охорони державного кордону, ведення оперативних заходів, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у тому числі здійснити перетин державного кордону поза межами пунктів пропуску. Окрім того, є обґрунтованими доводи про те, що він, як працівник правоохоронного органу може незаконно впливати на свідків, в тому числі ОСОБА_7 , з метою схиляння його до зміни показань чи відмови від дачі показань.

Разом з тим, у відповідності до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя враховує, що клопотання не містить переконливих доказів того, що до підозрюваного за скоєне слід обрати найтяжчий запобіжний захід та, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належну поведінку затриманого та виконання ним обов`язків, передбачених ст.177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний є особою молодого віку, працює, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає з батьками, таким чином має стійкі соціальні зв`язки.

А тому, з врахуванням наведених обставин,розміру неправомірної вигоди, у вимаганні якого він підозрюється, слідчий суддя вважає, що до нього слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту по місцю проживання в межах строку слідства, який забезпечить виконання підозрюваним обов`язків передбачених ст. 177КПК України.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

клопотання слідчого задоволити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за місцем його фактичного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає - Волинська обл., Турійський р-н, смт. Турійськ, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали становить два місяці з часу фактичного затримання з 19:34 год. 16 листопада 2020 року по 15 січня 2021 року включно.

Ухвалу передати в відділ поліції за місцем проживання для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного, про що необхідно повідомити слідчого. Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 19 листопада 2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1