Справа № 357/2277/20
УХВАЛА
про звільнення від кримінальної відповідальності

14 серпня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у м. Біла Церква кримінальне провадження № 0000072 внесене до ЄРДР 08 січня 2020 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клочки Білоцерківського району, громадянина України, РНКОПП НОМЕР_1 , з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції Закону України № 1698-VII від 14 жовтня 2014 року),

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції Закону України № 1698-VII від 14 жовтня 2014 року), тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особо, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, який вчинений за наступних обставин.

08 січня 2020 року близько 01:30 години водій ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «MERSEDES-BENZ 210», р.н.з. НОМЕР_2 (Естонська реєстрація) та рухаючись по бульвару Олександрійський в м. Біла Церква Київської області від вул. Фастівська у напрямку до вул. Василя Стуса м. Біла Церква Київської області, поблизу буд. № 113 вказаного бульвару, в порушення вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху України, де вказано: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, де вказано: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом у дорозі» п. 10.1 Правил дорожнього руху України, де вказано: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 12.4 Правил дорожнього руху України, де вказано: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»; п. 12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»; невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, перед перестроюванням праворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перевищив дозволену в населеному пункті швидкість руху, рухаючись по місту близько 60 км/год., у разі виникнення перешкоди, яку він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, що призвело до втрати контролю над рухом автомобіля та його подальшого виїзду за межі проїзної частини дороги, на праве узбіччя, де відбувся наїзд на дерево передньою правою частиною вказаного автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир переднього сидіння вказаного автомобіля ОСОБА_4 отримав тілесне ушкодження верхівковий перелом внутрішньої кісточки лівої гомілкової кістки, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк більш ніж 3 тижні.

Грубе порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 10.1, 12.4, 12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із скоєною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції Закону України № 586-VI від 24 вересня 2008 року), санкція передбачає покарання у виді: 1) штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або 2) виправних робіт на строк до двох років, або 3) арешту на строк до шести місяців, або 4) обмеження волі на строк до трьох років, а також додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до ст. 46 КК України (в редакції Закону України № 1698-VII від 14 жовтня 2014 року), особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції Закону України № 4025-VI від 15 листопада 2011 року), залежно від ступеня тяжкості злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції Закону України № 4025-VI від 15 листопада 2011 року), злочин передбачений ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції Закону України № 586-VI від 24 вересня 2008 року) віднесений до злочинів невеликої тяжкості.

Отже, відповідно до ст. 46 КК України (в редакції Закону України № 1698-VII від 14 жовтня 2014 року) особа, яка вперше його вчинила, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Суд зазначає, що потерпілий засвідчив, що завдані йому збитки відшкодовані, обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, проти звільнення від кримінальної відповідальності не заперечував.

Отже, на підставі ст. 46 КК України (в редакції Закону України № 1698-VII від 14 жовтня 2014 року) ОСОБА_5 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції Закону України № 1698-VII від 14 жовтня 2014 року) у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

З огляду на викладене, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд вважає за необхідне кримінальне провадження № 0000072 внесене до ЄРДР 08 січня 2020 року щодо ОСОБА_5 , за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції Закону України № 1698-VII від 14 жовтня 2014 року), - закрити.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, суд вирішує долю речових доказів під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Питання щодо витрат на залучення експерта суд вирішує у відповідності до ст.ст. 124, 126 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України (в редакції Закону України № 1698-VII від 14 жовтня 2014 року), п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції Закону України № 1698-VII від 14 жовтня 2014 року) на підставі ст. 46 КК України (в редакції Закону України № 1698-VII від 14 жовтня 2014 року), - у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження № 0000072 внесене до ЄРДР 08 січня 2020 року щодо ОСОБА_5 , за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції Закону України № 1698-VII від 14 жовтня 2014 року), - закрити.

Речовий доказ - автомобіль марки «MERSEDES-BENZ 210» р.н.з. НОМЕР_2 , - вважати повернутим ОСОБА_5 .

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1 413,09 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_1