Справа № 438/957/19
Провадження № 1-кп/438/23/2020
В И Р О К
іменем України

02 грудня 2020 року Бориславський міський суд Львівської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориславі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000535 від 24 червня 2019 року,

стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одруженого, працюючого монтажером підлоги ПП «Дам-Флор», Республіка Польща, раніш не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участі сторін судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 23 червня 2019 року приблизно о 23 годині 35 хвилин, керуючи автомобілем марки «Форд Мондео», р.н. НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Польща) та рухаючись ним вул.Шевченка в м.Бориславі Львівської області, у напрямку руху транспорту до м.Дрогобича Львівської області, при проїзді її ділянки навпроти будинку №1 по вул.Шевченка, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме: Р.1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині визначення термінів «дорожня обстановка», «безпечна швидкість», «небезпека для руху»; та Р.2 п.2.3 «б» та «д», п.2.9 «а»; Р.12 п.п.12.3, 12.4, які виразилися в тому, що він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись в межах населеного пункту зі швидкістю 137 км/год, що є значним перевищенням максимально допустимої швидкості руху, яка становить 50 км/год, з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді автомобіля марки «Фіат Добло Карго» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , яка виїхала з лівого по ходу його руху місця для паркування автомобілів на проїзну частину вул.Шевченка та рухалася у напрямку його смуги, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, у результаті чого створив аварійну обстановку, яка призвела до зіткнення транспортних засобів на смузі, що призначена для руху транспорту в напрямку м.Дрогобича Львівської області.

У результаті порушення водієм ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху, водій автомобіля марки «Фіат Добло Карго» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи трупа №173 від 15.07.2019, отримала такі тілесні ушкодження: закриту травму грудної клітки у вигляді перелому грудини на рівні третього міжребер`я, закриті переломи першого-дев`ятого ребер справа, першого-п`ятого ребер зліва з ушкодженням правої легені, правого купола діафрагми з крововиливом в праву плевральну порожнину, в клітковину по ходу аорти, під плевру легень з обох сторін; закриту травму органів черевної порожнини у вигляді ушкодження правої частки печінки з крововиливом в черевну порожнину, в за очеревний простір, по ходу черевного відділу аорти; садна в лівій скронево-лобній ділянці, в правій скронево-виличній ділянці, на чолі, правіше середньої лінії, в ділянці зовнішнього контуру лівої очниці, на спинці та кінчику носа, в ділянці правої вилиці, на лівій щоці, на верхній губі по середній лінії, на підборідді, в ділянках обох плечових суглобів, обох плечей, лівого плеча з переходом на ділянку ліктьового суглобу та верхню третину передпліччя, в ділянках лівого передпліччя, лівого променево-зап`ястного суглобу, лівої китиці, на передній черевній стінці, по правому боковому флангу живота, на задній поверхні грудної клітки, в поперековій ділянці, в ділянці обох стегон, правого колінного суглобу, обох гомілково-ступневих суглобів та стоп; поверхневі забійні рани в ділянках лівого плечового суглобу, правого колінного суглобу, правої гомілки, лівого стегна. Вказані ушкодження виникли незадовго до смерті ОСОБА_7 внаслідок ударної взаємодії з тупими твердими предметами, якими могли бути деталі салону автомобіля при зіткненні його з іншим транспортним засобом, мають ознаки тяжкого ступеня за ознакою небезпеки для життя і перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, в результаті чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої наступила смерть потерпілої ОСОБА_7 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Пояснив, що 23 червня 2019 року в смт.Східниця вживав разом із друзями алкогольні напої. Близько 23 години цього ж дня сів за кермо автомобіля марки «Ford Mondeo», р.н. НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Польща). У салоні автомобіля перебували пасажири: ОСОБА_8 , а на задніх сидіннях - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Рухались автомобілем правою смугою руху транспорту по вул.Шевченка в м.Бориславі в напрямку м.Дрогобича. Швидкість руху його становила більш як 100 км/год. Неподалік ресторану «Автограф», який розташований зліва від проїзної частини по напрямку руху його автомобіля, несподівано для обвинуваченого виїхав автомобіль «Фіат Добло», білого кольору, який рухався із зустрічної смуги (від ресторану «Автограф»), зліва направо на проїзну смугу, по якому рухався автомобіль під керуванням обвинуваченого. Останній намагався екстрено гальмувати та відвернутись від зіткнення; намагався повернути вліво, виїхавши на зустрічну смугу руху, проте йому не вдалось зупинити автомобіль. В результаті, на його смузі руху відбулось перехресне зіткнення автомобілів; автомобіль під його керуванням передньою частиною зіткнувся з автомобілем «Фіат Добло». Внаслідок чого автомобіль «Фіат Добло» із пошкодженнями правої сторони відкинуло на відстань 10-15 метрів від місця зіткнення та перекинуло на праву сторону.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинула водій автомобіля «Фіат Добло». Обвинувачений отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Обвинувачений не намагався залишити місце дорожньо-транспортної пригоди. Після зіткнення частково втрачав свідомість, вийшов з автомобіля та присів обабіч дороги на траву. Знайомі, які перебували в його автомобілі, відвезли обвинуваченого в лікарню. Обвинувачений перебував тривалий час на лікуванні у ЦМЛ м.Борислава.

Щиро просить вибачення в родини загиблої. Зазначив, що повністю відшкодував майнову та моральну шкоду родині загиблої. На даний час обвинуваченим сплачено родині загиблої, зокрема потерпілому ОСОБА_5 , чоловіку загиблої, 20 000 (двадцять тисяч) доларів США. Обвинувачений офіційно працює у Республіці Польща, має можливість заробляти кошти і в майбутньому підтримувати родину загиблої.

Просить суд його суворо не карати, обрати покарання не пов`язане із реальним позбавленням волі.

Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується також доказами у справі, дослідженими під час судового розгляду.

Зокрема, даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 24.06.2019 із фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 23 червня 2019 року приблизно о 23 годині 35 хвилин у м.Бориславі Львівської області, вул.Шевченка,1, в якому визначені всі наявні сліди, місце розташування транспортних засобів;

даними схеми до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, таблицями зображень;

даними протоколу огляду трупа від 24.06.2019, відповідно до якого оглянуто труп ОСОБА_7 та зазначено пошкодження трупа та місце його розташування;

оглянутим під час судового розгляду відеозображення DVD-R- диску до протоколу огляду місця події ДТП, яка мала місце 23.06.19 о 23:35 год у м.Бориславі Львівської обл. по вул.Шевченка,1;

даними постанови про визнання речового доказу та передачу його на зберігання від 24 червня 2019 року, відповідно до якого автомобіль «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_3 , визнано речовим доказом та передано на зберігання речового доказу на території Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, що за адресою м.Борислав, вул.В.Великого, 30;

даними постанови про визнання речового доказу та передачу його на зберігання від 24 червня 2019 року, відповідно до якого автомобіль «Форд Мондео», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом, та передано на зберігання речового доказу на території Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, що за адресою м.Борислав, вул.В.Великого, 30;

даними висновку експерта за №173 від 15 липня 2019 року, з якого вбачається, що на основі даних судово-медичної експертизи трупа гр-ки ОСОБА_7 , 42-х років, результатів додаткових досліджень, враховуючи обставини випадку, експерт прийшов до наступного висновку у відповідності до поставлених питань:

1.При проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження:

закрита травма грудної клітки у вигляді прямого перелому грудини на рівні третього міжребер`я, закритих переломів першого-дев`ятого ребер справа, першого-п`ятого ребер зліва з ушкодженням правої легені, правого купола діафрагми, з крововиливом в праву плевральну порожнину, в клітковину по ходу аорти, під плевру легень з обох сторін;

закрита травма органів черевної порожнини у вигляді ушкодження правої частки печінки з крововиливом в черевну порожнину, в за очеревинний простір, по ходу черевного відділу аорти;

садна в лівій скронево-лобній ділянці, в правій скронево-виличній ділянці, на чолі, правіше середньої лінії, в ділянці зовнішнього контуру лівої очниці, на спинці та кінчику носа, в ділянці правої вилиці, на лівій шоці, на верхній губі по середній лінії, на підборідді, в ділянках обох плечових суглобів, обох плечей, лівого плеча з переходом на ділянку ліктьового суглобу та верхню третину передпліччя, в ділянках лівого передпліччя, лівого променево-зап`ясного суглобу, лівої китиці, на передній черевній стінці, по правому боковому флангу живота, на задній поверхні грудної клітки, в поперековій ділянці, в ділянках обох стегон, правого колінного суглобу, обох гомілково-ступневих суглобів та стоп; поверхневі забійні рани в ділянках правого передпліччя, лівого ліктьового суглобу, правої китиці; синці в ділянках лівого плечового суглобу, правого колінного суглобу, правої гомілки, лівого стегна.

2., 3., 6. Вказані ушкодження виникли незадовго до смерті ОСОБА_7 внаслідок ударної взаємодії з тупими твердими предметами, якими могли бути деталі салону автомобіля при зіткненні його з іншим транспортним засобом, мають ознаки тяжкого ступеня за ознакою небезпеки для життя і перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті.

4. Згідно висновку експерта № 2428/2019-т від 02 липня 2019 року при судово-токсикологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_7 спиртів не виявлено. Згідно висновку експерта № 2427 від 06 липня 2019 року при судово-токсикологічній експертизі речового доказу крові з трупа ОСОБА_7 не виявлено: похідних барбітурової кислоти, похідних піразолону, кофеїну, алкалоїдів опію, похідних фенотіазинового ряду, 1,4 бензодіазепінів, димедролу, клофеліну, стрихніну, бруцину, аторопіну, гіосциаміну, скополаміну, анабазину, нікотину, кокаїну, пахікарпіну, папапеверину, ефедрину, ефедрону, амфетаміну та його похідних, канабіноїдів. Згідно висновку експерта № 791/2019-ім від 03 липня 2019 року в крові від трупа ОСОБА_7 виявлено антиген В ізосерологічної системи АВО.

5.Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок важкої поєднаної травми у вигляді множинних переломів кісток грудної клітки з ушкодженням внутрішніх органів, що привело до розвитку травматичного шоку;

даними висновку експерта за №2428/2019-т від 02 липня 2019 року вбачається, що при судово-токсикологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_7 , 1977 р.н. не виявлено: етилового, метилового, пропілового, бутилового і амілового спиртів;

даними висновку експерта за №791/2019-ім від 03 липня 2019 року вбачається, що на підставі даних судово-медичного дослідження встановлено в крові від трупа ОСОБА_7 , 1977 року народження, виявлено антиген В ізосерологічної системи АВО;

даними висновку експерта за №2427/2019-т від 06 липня 2019 року встановлено, що при судово-токсикологічній експертизі речового доказу крові з трупа ОСОБА_11 , 1977р.н. не виявлено: похідних барбітурової кислоти, похідних піразолону, кофеїну, алкалоїдів опію, похідних фенотіазинового ряду, 1,4 бензодіазепінів, димедролу, клофеліну, стрихніну, бруцину, атропіну, гіосциаміну, скополаміну, анабазину, нікотину, кокаїну, пахікарпіну, папаверину, ефедрину, ефедрону, амфетаміну та його похідних, канабіноїдів;

даними висновку експерта за № 3347 від 24 липня 2019 року встановлено наступне:

1.1 На момент огляду і експертного дослідження, робоча гальмова система представленого на огляд автомобіля «Форд Мондео» реєстраційний номер республіки Польща НОМЕР_1 , перебувала в працездатному стані і забезпечувала виконання передбачених конструкцією функцій по зменшенню швидкості руху автомобіля та його зупинці.

1.2. На момент огляду і експертного дослідження, проведеного, рульове керування представленого на дослідження автомобіля «Форд Мондео» реєстраційний номер республіки Польща НОМЕР_1 , було несправне через негерметичність системи та деформацію рульового колеса.

1.3. На момент огляду і експертного дослідження, система зовнішнього освітлення та світлової сигналізації представленого на огляд автомобіля «Форд Мондео» реєстраційний номер республіки Польща НОМЕР_1 була несправною через руйнування передніх блок-фар, непрацездатність заднього лівого габаритного ліхтаря.

2,3. Оскільки на момент огляду та дослідження, проведеного даною експертизою робоча гальмова системи автомобіля «Форд Мондео» реєстраційний номер республіки Польща НОМЕР_1 була працездатною і могла виконувати свої функції, передбачені конструкцією, вирішення запитань 2 та 3 стосовно цієї системи управління позбавлене технічного змісту.

З технічної точки зору, виявлені несправності системи освітлення утворились внаслідок ДТП.

Несправність лампи заднього лівого ліхтаря, з технічної точки зору, могла утворитись у будь який момент;

даними висновку експерта за № 3346 судової автотехнічної експертизи від 24 липня 2019 року встановлено, що

1.1. На момент огляду і експертного дослідження, рульове керування представленого на огляд автомобіля «Фіат Добло» реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебувало в працездатному стані і забезпечувало виконання передбачених конструкцією функцій по підтриманню напрямку руху автомобіля та його зміни.

1.2. На момент огляду і експертного дослідження, проведеного , рульове керування представленого на дослідження автомобіля «Фіат Добло» реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебувало в працездатному стані і забезпечувало виконання передбачених конструкцією функцій по підтриманню напрямку руху автомобіля та його зміни.

1.3. На момент огляду і експертного дослідження, система зовнішнього освітлення та світлової сигналізації представленого на огляд автомобіля «Фіат Добло» реєстраційний номер НОМЕР_2 , характерних ознак несправностей до ДТП не мала.

2,3. Оскільки на момент огляду та дослідження, проведеного даною експертизою, робоча гальмова системи та система рульового керування автомобіля «Фіат Добло» реєстраційний номер НОМЕР_2 , були працездатними і могли виконувати свої функції, передбачені конструкцією, вирішення запитань 2 та 3 стосовно цієї системи управління позбавлене технічного змісту.

За проведеними дослідженнями не виявлено характерних ознак несправностей системи зовнішнього освітлення та світлової сигналізації автомобіля «Фіат Добло» реєстраційний номер НОМЕР_2 , вирішення запитань 2 та 3 стосовно цієї системи управління втрачає технічний зміст;

даними висновку експерта за №3348 транспортно-трасологічної експертизи від 19 липня 2019 року із фототаблицею та схемою положення транспортних засобів у момент їх зіткнення та схемою положення транспортних засобів у первинний момент їх зіткнення встановлено, що

1. У даному випадку мало місце перехресне зіткнення автомобілів Форд Мондео, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та Фіат Добло, реєстраційний номер НОМЕР_2 , при якому їхні повздовжні осі розміщувались під кутом біля 70° так як це зображено на схемі № НОМЕР_4 , що додається до цього висновку.

2. Місце зіткнення автомобілів Форд Мондео, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та Фіат Добло, реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходиться на правій смузі руху, виходячи з напрямку в сторону м. Дрогобич, в районі розміщення початку слідів юзу довжиною 10,6 м та 1,9 м.

3. У момент зіткнення повздовжня вісь автомобіля Фіат Добло, реєстраційний номер НОМЕР_2 , розміщувався під кутом біля 60° по відношенню до повздовжньої осі дороги в сторону м. Дрогобич, а повздовжня вісь автомобіля Форд Мондео, реєстраційний номер НОМЕР_1 , - під кутом біля 10° вліво по відношенню до повздовжньої осьової лінії дороги.

4. У момент зіткнення автомобілів Форд Мондео, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та Фіат Добло, реєстраційний номер НОМЕР_2 , обидва транспортні засоби знаходились в русі;

даними висновку експерта за № 2547/2019-т від 09 липня 2019 року встановлено, що при судово-токсикологічній експертизі речового доказу крові гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено етиловий спирт в кількості 1,67 % (проміле). Не виявлено метилового, пропілового, бутилового і амілового спиртів;

даними висновку експерта за № 2548/2019-т від 16 липня 2019 року встановлено, що при судово-токсикологічній експертизі крові громадянина ОСОБА_12 , 1994р.н. не виявлено: похідних барбітурової кислоти, наркотичних речовин з групи алкалоїдів опію, морфіну, кодеїну, героїну, кокаїну, промедолу, метадону, трамадолу, димедролу, ефедрину, ефедрону, похідних 1,4-бензодіазепіну, похідних фенотіазинового ряду, амфетаміну та його похідних;

даними висновку експерта за № 200 від 25 липня 2019 року встановлено, що:

1. У гр-на ОСОБА_3 , 25-ти років, виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки переломів сьомого, восьмого, дев`ятого ребер зліва, лівобічного тотального пневмотораксу, післятравматичного лівобічного плевриту.

2. Вищевказані тілесні ушкодження могли виникнути незадовго до поступлення в Бориславську міську лікарню, зокрема, вони могли виникнути 23 червня 2019 року дією твердого тупого предмета, тобто вони могли виникнути при дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок контакту з виступаючими транспортного засобу, і по ступеню тяжкості кваліфікується за ознакою середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що викликають тривалий розлад здоров`я.

3. В представленій медичній карті стаціонарного хворого будь-яких даних про наявність в крові етанолу чи наркотичних речовин не вказано.

4. Судово-медичних даних про те, якою стороною тіла відбувся первинний контакт із транспортним засобом, немає;

даними висновку експерта за № 3535 від 24 липня 2019 року встановлено, що:

1. Питання вирішувалось комп`ютерно-технічною експертизою №3454, від 2019 року.

2. Згідно проведеного покадрового розбиття відеозапису з назвою «Франка 3_NVR Boryslav_2217_5858-.mp4»», який був здійснений камерою зовнішнього відеоспостереження руху від моменту початку руху автомобіля «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 справа наліво по напрямку зйомки відеокамери, до моменту зіткнення із автомобілем «Форд Мондео», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 3,9.:

3. Згідно з вищевикладеним, з технічної точки зору, в даній дорожній ситуації водій автомобіля марки «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 виконуючи маневр лівого розвороту повинна надати можливість безперечного проїзду зустрічного транспортного засобу, тобто керуватись вимогами п.2.3 (підпункту «д»), п. 10.1, п. 10.4 ч.2 Правил дорожнього руху України.

4. Згідно з вищевикладеним, з технічної точки зору, водій автомобіля марки «Форд Мондео» ОСОБА_3 в даній ситуації повинен був рухатись з допустимою в населених пунктах швидкістю, що не повинна перевищувати 50км/год., і з моменту виникнення небезпеки для руху прийняти заходи зменшення швидкості керованого ним автомобіля, аж до зупинки, тобто керуватись вимогами п.2.3 (підпункт «д») та 12.3, п. 12.4, п. 12.9 (підпункт «б») Правил дорожнього руху України.

5. З технічної точки зору, згідно з наданими обставинами ДТП, наявність чи відсутність у водія автомобіля марки «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «ФОРД МОНДЕО», що рухався назустріч по своїй смузі руху, в даному випадку залежала від виконання нею вимог п.2.3 (підпункт «д») п.10.1, п.10.4 ч.2, чинних Правил дорожнього руху України.

З технічної точки зору, водій автомобіля марки «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 в даній ситуації, виконуючи вимоги п.2.3(підпункт «д»), п.10.1, п.10.4ч.2, Правил дорожнього руху України мала технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Форд Мондео».

6. З технічної точки зору в даній дорожній обстановці, водій автомобіля марки «Форд Мондео» (на думку суду описка водій ОСОБА_3 ) рухаючись на даній ділянці дороги, мав технічну можливість запобігти зіткненню, шляхом своєчасного застосування гальмування (як способу зупинки у межах найкоротшої, з можливих, віддалі), виконуючи вимоги п.12.3, п.12.4, п. 12.9(б) Правил дорожнього руху України.

7. З технічної точки зору, в даній ситуації, дії водія автомобіля марки «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 не відповідали вимогами п.2.3(підпункт «д»), п.10.1, п.10.4ч.2, Правил дорожнього руху України та знаходились у причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної ДТП.

З технічної точки зору, в даній ситуації, дії водія автомобіля марки «Форд Мондео» реєстраційний номер НОМЕР_5 , ОСОБА_3 не відповідали вимогами п.2.3(підпункт «д»), п.12.3. п.12.4. п. 12.9(б) Правил дорожнього руху України та знаходились у причинно- наслідковому зв`язку із настанням даної ДТП.

8. При заданих вихідних даних причиною настання даної, з технічної точки зору, є наступні обставини:

1) невідповідність дій водія автомобіля марки «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 вимогам п.2.3(підпункт «д»), п.10.1. п.10.4ч.2. Правил дорожнього руху України.

2) невідповідність дій водія автомобіля марки «Форд Мондео» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вимогам п.2.3(підпункт «д»), п.12.3, п.12.4, п.12.9(б) Правил дорожнього руху України.

Проаналізувавши та оцінивши вищевказані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема дослідивши обставини провадження, керуючись законом, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору взаємозв`язку та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення, суд уважає поза всяким розумним сумнівом доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Суд звертає увагу, що диспозиція ст. 286 КК України сформульована законодавцем як бланкетна.

Злочин, передбачений ст. 286 КК України, є злочином із матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень правил дорожнього руху, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені в частинах 1, 2 або 3 ст. 286 КК, зокрема порушення правил дорожнього руху, які є причиною настання цих наслідків та перебувають із ними у причинно-наслідковому зв`язку.

Відповідно, об`єктивна сторона вчиненого обвинуваченим складу злочину включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); суспільно-небезпечні наслідки (смерть потерпілого - ч. 2), причиновий зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Протиправне діяння обвинуваченого полягає в порушенні правил дорожнього руху, зокрема, у вчиненні дій, заборонених правилами ( керування транспортним засобом у стані сп`яніння, перевищення швидкості руху транспорту) та у невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху (незниження швидкості руху відповідно до дорожньої обстановки).

Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині вироку порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП, але водночас він повинен чітко зазначати у вироку, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст. 286 КК України, тобто знаходилися у причиновому зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли. Вказана правова позиція відображена в Постанові Верховного суду від 21.08.2019 у справі № 682/956/17.

За змістом закону порушення Правил безпеки руху та експлуатації транспорту полягає в дії або бездіяльності, пов`язаній з невиконанням однієї чи кількох вимог Правил дорожнього руху або інших нормативних актів, що регламентують безпеку руху та експлуатацію транспорту, з боку особи, яка керує транспортним засобом. Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 286 КК України, полягає в: а) порушенні Правил безпеки руху чи експлуатації транспорту, тобто в порушенні конкретного правила, передбаченого конкретним пунктом правил; б) настанні суспільно небезпечних наслідків - заподіяння смерті чи тілесних ушкоджень учасникам дорожнього руху і в) причинному зв`язку між порушенням правил безпеки руху чи експлуатації транспорту та спричиненими наслідками.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується необережною формою вини, що визначається характером ставлення до наслідків. Сама ж дія або бездіяльність при порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту можуть бути як умисними, так і вчиненими з необережності.

Показами обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженими судом письмовими доказами під час судового розгляду встановлено, що 23 червня 2019 року приблизно о 23 годині 35 хвилин, останній, керуючи автомобілем марки «Ford Mondeo», р.н. НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Польща), порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме: Р.1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині визначення термінів «дорожня обстановка», «безпечна швидкість», «небезпека для руху»; та Р.2 п.2.3 «б» та «д», п.2.9 «а»; Р.12 п.п.12.3, 12.4, які виразилися в тому, що він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись в межах населеного пункту зі швидкістю 137 км/год, що є значним перевищенням максимально допустимої швидкості руху, яка становить 50 км/год, з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді автомобіля марки «Fiat Doblo Cargo» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , яка виїхала з лівої сторони по ходу його руху, місця для паркування автомобілів, на проїзну частину вул.Шевченка та рухалася у напрямку його смуги, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, у результаті чого створив аварійну обстановку, яка призвела до зіткнення транспортних засобів на смузі, що призначена для руху транспорту у напрямку м.Дрогобича Львівської області, що спричинило смерть потерпілого.

Таким чином, з урахуванням показів обвинуваченого ОСОБА_3 , який вину у вчиненому злочині визнав повністю, та дослідженими доказами, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_3 вимог Р.1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині визначення термінів «дорожня обстановка», «безпечна швидкість», «небезпека для руху»; та Р.2 п.2.3 «б» та «д», п.2.9 «а»; Р.12 п.п.12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, в результаті чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої наступила смерть потерпілої ОСОБА_7 , тобто вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Разом з тим, враховуючи покази обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового розгляду про те, що після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, останній частково втрачав свідомість, отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, його знайомі відвезли обвинуваченого в медичний заклад, а також письмові докази, досліджені судом, вказують на те, що обвинувачений станом на 25 червня 2019 року був не транспортабельний (довідка директора КНП «Центральна міська лікарня м.Борислава» від 25.06.2019 р. за №583) та перебував на стаціонарному лікуванні в зазначеному медичному закладі з 24.06.2019 р. по 12.07.2019 р. (виписка №305 із медичної карти стаціонарного хворого), відсутність заперечень даних обставин зі сторони обвинувачення, суд вважає за необхідне виключити із мотивувальної частини вироку обвинувачення в частині «Крім цього, ОСОБА_3 , будучи причетним до травмування 23.06.2019, приблизно о 23 годині 35 хвилин у м.Борислав Львівської області на вул.Шевченка, поблизу будинку №1, ОСОБА_7 , в порушення вимог Р.2 п.2.10 Правил дорожнього руху України місце пригоди залишив», оскільки порушення вимог Р.2 п.2.10 а) Правил дорожнього руху України (залишення місця пригоди) із суб`єктивної сторони може бути вчинено правопорушником з прямим умислом або зі злочинною недбалістю.
При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування, тільки тоді, коли в суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого не сприятиме виправленню засудженого.

За змістом п.п. 20, 21 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного.

У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, євчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та тяжкість вчиненого злочину, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, а також те, що обвинувачений повністю визнав вину у вчиненні злочину, раніше не судимий, за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, шкоду потерпілому (родині загиблої) відшкодував повністю, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, суд приходить до висновку про можливість виправлення винного без реального відбування покарання, із звільненням від основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов, зокрема, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У кримінальних провадженнях № 205/7091/16-к у постанові від 17 жовтня 2019 року, № 206/5073/15-к у постанові від 12 вересня 2018 року, Верховний Суд наголосив, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

У кримінальному провадженні № 167/341/16-к у постанові від 24 травня 2018 року, Верховний суд вказав, що загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання або призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом застосовуючи ст. 69 КК.

Слід також вказати, що у кримінальних провадженнях №654/763/17 у постанові від 24 жовтня 2018 року, №346/356/18 у постанові від 12 лютого 2019 року, №166/937/16-к у постанові від 26 квітня 2018 року, №125/1133/17 у постанові від 29 січня 2019 року, Верховний суд прийшов до висновку, що навіть за умови вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у судів були підстави для застосування правових приписів ст.75 КК України та звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 на час розгляду кримінального провадження повністю добровільно відшкодував родині загиблої, потерпілому в справі ОСОБА_5 заподіяну (майнову та моральну) шкоду в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США. Із показів потерпілого ОСОБА_5 вбачається, що зазначений обсяг відшкодування моральної та майнової шкоди є повним, збільшенню не підлягає. Більш того, обвинувачений зобов`язався матеріально, по мірі можливості, допомагати неповнолітній дочці загиблої та потерпілого ОСОБА_5 .

Крім цього, потерпілий ОСОБА_5 під час судового розгляду наполягав про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 правових приписів ст.75 КК України, тобто наполягав на звільненні ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, покликаючись на його молодий вік та повне відшкодування завданої шкоди.

Крім того, суд приймає до уваги, що відповідно до висновку експерта за № 3535 від 24 липня 2019 року, зокрема п.3, 6 встановлено, що з технічної точки зору, в даній дорожній ситуації водій автомобіля марки «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 виконуючи маневр лівого розвороту повинна надати можливість безперечного проїзду зустрічного транспортного засобу, тобто керуватись вимогами п.2.3 (підпункту «д»), п. 10.1, п. 10.4 ч.2 Правил дорожнього руху України, а також з технічної точки зору, в даній ситуації, дії водія автомобіля марки «Фіат Добло». реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 не відповідали вимогами п.2.3(підпункт «д»), п.10.1, п.10.4ч.2 Правил дорожнього руху України та знаходились у причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної ДТП, тобто мала місце протиправна поведінка в тому числі і водія загиблої ОСОБА_13 .

Посткримінальна поведінка обвинуваченого є виключно позитивною. Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував потерпілому завдану майнову та моральну шкоду, в зв`язку з чим потерпілий ОСОБА_5 просить призначити обвинуваченому покарання із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

На підставі наведеного, а також враховуючи характеризуючі дані особи винного, який як на час досудового розслідування, так і на час розгляду справи повністю визнав свою вину, а отже, готовий нести кримінальну відповідальність, з урахуванням пом`якшуючих обставин у вигляді щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільного відшкодування заподіяної шкоди, а також позицію потерпілого, який наполягає щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, а також беручи до відома досудову доповідь Дрогобицького МРВ з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області про те, що результати оцінки правопорушника ОСОБА_3 не показали високого ризику повторного правопорушення та небезпеки для суспільства у т.ч. для окремих осіб, а отже існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства, суд вважає можливим виправлення винного без реального відбування покарання, із звільненням від основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення права керувати транспортним засобом, суд враховує думку прокурора, який просить застосувати до обвинуваченого додаткове покарання та позбавити його такого права, думку потерпілого, який просить не призначати обвинуваченому додаткове покарання, думку сторони захисту, який просить суд не позбавляти його такого права, оскільки керування транспортним засобом є необхідним для нього, суд приходить до висновку про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю може бути призначено на строк від одного до трьох років.

Так, з аналізу характеру та обсягу допущених порушень Правил дорожнього руху, враховуючи обставини кримінального правопорушення, той факт, що діяльність обвинуваченого не пов`язана з керуванням транспортним засобом, для нього та його сім`ї не є єдиним джерелом доходу, суд приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Строк запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту закінчився.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про скасування арешту майна слід вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової автотехнічної експертизи №3347 від 24.07.2019 3140,00 грн, судової автотехнічної експертизи №3346 від 24.07.2019 3140,00 грн, судової транспортно-трасологічної експертизи №3348 від 19.07.2019 1256,00 грн, судової автотехнічної експертизи № 3535 від 24.07.2019 6280,00 грн, всього загальна сума витрат на залучення експертів складає 19468 (дев`ятнадцять тисяч чотириста шістдесят вісім) гривень 00 коп.

Скасувати арешт майна, накладений на автомобіль «Форд Мондео», реєстраційний номер НОМЕР_1 , співвласником якого є ОСОБА_14 , відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25.06.2019 у справі №461/4616/19.

Скасувати арешт майна, накладений на автомобіль «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25.06.2019 у справі №461/4616/19.

Речові докази: автомобіль «Форд Мондео», реєстраційний номер НОМЕР_1 , співвласником якого є ОСОБА_14 , та автомобіль «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які зберігаються на території Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, що за адресою: м.Борислав Львівської області, вул.В.Великого,30 повернути володільцям майна.

Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1