Справа № 1601/6722/2012
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

в складі: головуючої судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

підсудного ОСОБА_6

розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області в режимі відеоконференції кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 по епізоду відносно розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_7 за ч.4 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

21.08.2020 року під час попереднього судового засідання прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 було заявлено клопотання про відвід головуючого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 з наступних підстав: кримінальна справа розглядалася судом відповідно до Кримінального процесуального кодексу України в редакції 1960 року.

За результатами судового розгляду 05.06.2019 року під головуванням судді ОСОБА_1 винесено постанову про направлення кримінальної справи на додаткове розлідування.

Стороною обвинувачення вищевказане рішення оскаржено до Полтавського апеляційного суду, який 28.01.2020 року задовольнив апеляційну скаргу прокурора та повернув кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 на новий судовий розгляд.

На даний час, кримінальна справа за обвинуваченнм ОСОБА_6 у Автозаводському районному суді м. Кременчука знову розглядається під головуванням судді ОСОБА_1 .

На думку сторони обвинувачення, при розгляді кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 суд своєю ухвалою надав оцінку доказовій базі у кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що вказане рішення скасовано судом апеляційної інстанції, а мотиви суду першої інстанції визнано не достатніми для повернення кримінальної справи для організації досудового слідства, сторона обвинувачення вважає, що при новому судовому розгляді кримінальної справи відносно ОСОБА_6 є ризики упередженості судді Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 .

Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 вважає, що суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 не може розглядати кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 з огляду на ризик упередженого ставлення до обвинуваченого, що може негативно вплинути на об`єктивність та безсторонність судового розгляду.

З урахуванням викладеного, прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 просить суд задовольнити заяву про відвід судді ОСОБА_1 від розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 по епізоду відносно розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_7 за ч.4 ст. 187 КК України., направити кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 на новий розподіл згідно автоматизованої системи документообігу суду.

Суд вислухавши думку учасників процесу , захисника ОСОБА_4 , який заперечує проти задоволення заяви прокурора, оскільки вважає її необґрунтованою, захисника ОСОБА_5 , яка також заперечує проти задоволення заяви прокурора про відвід судді ОСОБА_1 , підсудного ОСОБА_6 , який підтримав думку своїх захисників, приходить до наступних висновків:

Згідно ч. 4 ст. 54 КПК України (в редакції 1960 року) суддя не може брати участі в розгляді кримінальної справи при наявності інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді.

Відповідно до вимог ст. 57 КПК України (в редакції 1960 року) заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, який розглядає справу.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованихКонституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).
Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).
У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).
ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід або бути відведений.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.06.2019 року під головуванням судді Автозаводскього районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 було задоволено клопотання захисника ОСОБА_4 і кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 по епізоду відносно розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_7 за ч.4 ст. 187 КК України направлено прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури для проведення додаткового розслідування.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 28.01.2020 року апеляційну скаргу прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 було задоволено, постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.06.2019 року про направлення кримінальної справи відносно ОСОБА_6 прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури для організації досудового розслідування скасовано, матеріали кримінального провадження направленона новий судовий розгляд у суд першої інстанції.

17.08.2020 року кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_6 по епізоду відносно розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_7 за ч.4 ст. 187 КК України надійшла у провадження Автозаводського районного суду м.Кременчука і згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду була розподілена судді Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, а також доводи прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 у заяві про відвід судді Автозаводського районного суду м.Кременчука , суд приходить до висновку , що в даному випадку правомірним і доцільним буде задовольнити заяву прокурора про відвід судді Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 з метою виключення будь-яких сумнівів в неупередженості судді при розгляді вказаної вище справи, оскільки раніше в постанові Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.06.2019 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 надавала оцінку доказів сторони обвинувачення відносно ОСОБА_6 по кримінальний справі за його обвинуваченням по епізоду відносно розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_7 за ч.4 ст. 187 КК України, також в самій ухвалі Полтавського апеляційного суду від 28.01.2020 року зазначено , що матеріали кримінального провадження направити на новий судовий розгляд у суд першої інстанції , а новий судовий розгляд згідно вимог ст. 374 ч.5 КПК України ( в редакції 1960 року ) передбачає інший склад суду , а тому суддя Автозаводського районного суду м.Кременчука ОСОБА_1 не може приймати участь у розгляді вищевказаної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 54, 56, 57,374 ч.5 КПК України (в редакції 1960 року), суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Заяву прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 - задовольнити.
Відвести суддю Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 від розгляду кримінальної справи № 1601/6722/2012, провадження №1/524/2/20 за обвинуваченням ОСОБА_6 по епізоду відносно розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_7 за ч.4 ст. 187 КК України.
Кримінальну справу № 1601/6722/2012, провадження №1/524/2/20 передати до канцелярії Автозаводського районного суду м. Кременчука для визначення іншого судді.
Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:.