Справа № 740/1458/20
Провадження № 1-кп/740/312/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального правопорушення: прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ніжині кримінальне провадження № 0000161 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лішня Демидівського району Рівненської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч.2 ст.289 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , реалізуючи виниклий єдиний задум на заволодіння грошовими коштами, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою гр. ОСОБА_5 , давши заздалегідь неправдиву обіцянку останньому про сприяння у придбанні за кордоном автомобіля марки «Skoda Citigo», отримавши за два рази від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 5700 (п`ять тисяч сімсот) доларів США, а саме: 19.06.2018 року ОСОБА_7 з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою гр. ОСОБА_5 , отримав від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 2700 (дві тисячі сімсот) доларів США, що згідно офіційного курсу валют Національного банку України станом на 19.06.2018 року становило 26,33 гривні за один долар США, що складало в еквіваленті національної валюти 71091 (сімдесят одну тисячу дев`яносто одну) гривню, після чого зник з вказаними коштами, та 19.10.2018 року, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою гр. ОСОБА_5 , отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) доларів США, що згідно офіційного курсу валют Національного банку України станом на 19.10.2018 року становило 28,04 гривні за один долар США, що складало в еквіваленті національної валюти 84120 (вісімдесят чотири тисячі сто двадцять) гривень, після чого зник з вказаними коштами, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 155211 (сто п`ятдесят п`ять тисяч двісті одинадцять) гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 19.12.2018 року ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою отримав від ОСОБА_8 автомобіль марки «УАЗ 3151201» державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить його дружині ОСОБА_4 , технічний паспорт на вказаний автомобіль, та під приводом його ремонту перевіз до м. Ніжина Чернігівської області на СТО, що розташоване по вул. Носівський шлях, 21-Б, де в подальшому зберігав, та у невстановлений досудовим слідством час 29.12.2018 року з корисливих мотивів з метою протиправного збагачення, без дозволу власника перегнав автомобіль марки «УАЗ 3151201» державний номерний знак НОМЕР_1 до м. Києва, де в районі станції метро «Лісова» продав ОСОБА_9 , видавши його за власний, отримавши за це грошові кошти, які використав для власних потреб, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 62 001 (шістдесят дві тисячі одна) гривню 28 копійок.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав частково, заперечивши незаконність заволодіння транспортним засобом потерпілої ОСОБА_4 та пояснив, що йому належала ініціатива продати після ремонту автомобіль УАЗ, що належав ОСОБА_4 і він мав намір після продажу автомобіля повернути гроші потерпілій, але не встиг із за збігу тяжких матеріальних обставин. Він просив ОСОБА_10 допомоги відігнати УАЗ в м. Київ, де в кінці грудня 2018 року біля станції метро Лісова домовився про зустріч з покупцями. Сторгувавшись щодо вартості автомобіля, від отримав гроші, на склав відповідну розписку, передавши покупцю документи на авто, які були у нього. Позовні вимоги на заявлену суму 150000 гривень визнав частково в межах експертної оцінки вартості транспортного засобу.
По другому епізоду з потерпілим ОСОБА_5 , то він мав намір посприяти у придбанні останнім автомобіля «Шкода», так як мав певні зв`язки і можливості. Транспортний засіб повинні були пригнати з за кордону під замовлення, тому він неодноразово телефонував, домовлявся, але негаразди виникли на митниці і він не зміг їх повирішувати. Брав у потерпілого 2700 доларів США, пізніше, щоб вирішити проблеми з митницею, ще 3000 доларів США. Однак автомобіль не був доставлений, гроші потерпілому він не повернув. Заявлений позов про відшкодування шкоди визнав повністю.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що влітку 2018 року він хотів придбати автомобіль і знайомі порадили йому звернутись до обвинуваченого, якого знали як ОСОБА_11 , а не як ОСОБА_12 , який зможе в цьому допомогти. Після зустрічі та знайомства, обвинувачений пообіцяв допомогти, при цьому взяв гроші у сумі 2700 доларів США, надавши відповідну розписку. Обвинувачений запевнив, що допоможе у придбанні автомобіля «Scoda», однак час ішов, а він уникав зустрічі та виконання обіцянки. Під час другої зустрічі він, на вимогу обвинуваченого віддав ще 3000 доларів США. У жовтні 2018 року йому зателефонував невідомий чоловік, та повідомив, що з вирішенням питання по автомобілю слід зачекати, так як виникли якісь непередбачувані проблеми. Коли він звернувся до обвинуваченого, щодо повернення грошей, останній лише обіцяв, посилаючись на відсутність можливості по сімейним обставинам, а після нового року зник зовсім зі зв`язку. Тому він був змушений звернутися в поліцію. Вимоги позову підтримав в повному обсязі та просив стягнути з обвинуваченого на його користь 155211 гривень майнової шкоди завданої злочинними діями обвинуваченого. Дана сума є еквівалентом суми переданої обвинуваченому станом на березень 2020 року.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона є власником автомобіля УАЗ, яким користується її чоловік У грудні 2018 року автомобіль зламався і чоловік звернувся до знайомих для ремонту. Обвинувачений приїхав до них в с. Володькова Дівиця, і забрав автомобіль для ремонту при цьому чоловік передав обвинуваченому ключі та документи на автомобіль. В кінці грудня 2018 року їм зателефонував незнайомець, який представився ОСОБА_13 і поцікавився чому вони продають автомобіль, який належить йому і який він нещодавно придбав за дві тисячі доларів США. В розмові вона зрозуміла, що належний їй автомобіль було продано особі яка телефонувала, однак, ні вона, ні її чоловік нікого не уповноважували на таку угоду. Чоловік дійсно раніше розміщав оголошення про продаж даного авто, але пізніше передумав і користувався ним сам, аж до серйозної поломки, усунути яку взявся обвинувачений. Так як автомобіль давався обвинуваченому для ремонту, однак не був повернутий, а незаконно проданий без її волі та згоди, обвинувачений має нести суворе покарання. Даний автомобіль був придбаний нею за 150000 гривень, тому саме таку суму матеріальної шкоди вона просить в позові стягнути з обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що в грудні 2018 року йому зателефонував ОСОБА_8 і попросив допомогу в транспортуванні та ремонті авто. Останнього він знає близько 10 років, вони спілкуються як сусіди. Тому він допоміг ОСОБА_8 трактором Т-40 транспортувати автомобіль УАЗ з с. Володькова Дівиця до СТО в м. Ніжині.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що автомобіль УАЗ зареєстрований за його дружиною і використовували вони його разом. Обвинувачений раніше надавав йому послуги з ремонту даного автомобіля, претензій до останнього він не мав. Тому у зв`язку з черговою поломкою знову звернувся за ремонтом. У грудні 2018 обвинувачений приїхав із знайомим і забрав автомобіль для ремонту на СТО в м. Ніжин. Він віддав йому ключі та документи від автомобіля. Пізніше під час телефонних перемовин вони обговорювали несправності та вели мову про ремонт стартера. Обвинуваченого він знає, як ОСОБА_15 , він так сам представлявся. В кінці грудня 2018 року після телефонного дзвінка незнайомця з Львівської області він зрозумів, що автомобіль, який був переданий ним у ремонт обвинуваченому було продано без його згоди та відома іншій особі. Особа, яка придбала його автомобіль скинула по вайберу фото документів, зокрема і розписки про отримання обвинуваченим близько двох тисяч доларів за продаж авто.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що знає обвинуваченого протягом останніх чотирьох років, деякий час вони разом співмешкали. Ій також відомо про наявність у обвинуваченого посвідчення водія на прізвище ОСОБА_17 , обвинувачений пояснював це потребою для роботи. Декому він представлявся як ОСОБА_11 . Особисто вона знала його як ОСОБА_18 . Їй також відомо, що обвинувачений займався ремонтом авто належного потерпілій, а потім його продав.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_10 показав, що знає обвинуваченого з 2018 року, так як останній запросив його займатися ремонтом автомобілей на СТО. Він знав обвинуваченого як ОСОБА_17 . Автомобіль потерпілої особисто він ремонтував декілька разів. У грудні 2018 обвинувачений попросив допомогти транспортувати автомобіль потерпілого з с. Володькова Дівиця в м. Ніжин на ремонт. Він був присутній як чоловік потерпілої передав документи на автомобіль та сам автомобіль обвинуваченому для здійснення ремонту, так як не працював стартер. Він разом з обвинуваченим забрав авто та доставив його в м. Ніжин. Після ремонту обвинувачений сказав, що треба відігнати автомобіль в м. Київ. В Києві на станції метро «Лісова» ОСОБА_11 зустрівся з двома незнайомими та вів з ними перемовини. Після чого незнайомці сіли в автомобіль УАЗ і поїхали. Вони разом з обвинуваченим повернулись в м. Ніжин на іншому автомобілі. Пізніше йому стало відомо що автомобіль УАЗ було продано незаконно, без згоди на те власника авто. У розписці про отримання грошей біля його прізвища стоїть підпис, але він не відповідає його справжньому підпису, і йому не відомо його походження.

Заслухавши обвинуваченого, потерпілих, свідків, дослідивши надані матеріали справи суд вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, незважаючи на позицію обвинуваченого, доводиться наступними матеріалами кримінального провадження.

В заяві до Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 04.02.2019 року (а.с. 98) ОСОБА_5 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_19 , який у період часу з 19.06.2018 року до 19.10.2018 року шляхом зловживання довірою заволодів його грішми в розмірі 5700 доларів США та надав копії двох боргових розписок (а.с. 99, 100).

В заяві до Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 05.01.2019 року (а.с. 104) ОСОБА_4 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_19 та ОСОБА_10 , які шахрайським шляхом продали її автомобіль марки «УАЗ 3151201» державний номерний знак НОМЕР_1 громадянину ОСОБА_9 жителю с. Головське Турківського району Львівської області.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000161 від 04.02.2019 року (а.с. 40-41, 46, 47, 53, 56) підтверджується, що 04.02.2019 року до Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області надійшло звернення ОСОБА_5 про те, що невідома особа у період часу з 19.06.2018 року до 19.10.2018 року шляхом зловживання довірою під приводом допомоги у підборі автомобіля для покупки заволодів його грошима в сумі 5700 гривень. А також 28.12.2018 року до Ніжинського ВП звернувся ОСОБА_4 та повідомила, що ОСОБА_19 незаконно заволодів та продав належний їй автомобіль марки «УАЗ 3151201» державний номерний знак НОМЕР_1 .
Інформацією регіонального сервісного центру 7443 МВС в Чернігівській області підтверджується, що згідно електронних облікових даний автомобіль УАЗ модель 3151201 тип загальний легковий універсал-В державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1986 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_4 , яка мешкає в АДРЕСА_2 .
В матеріалах справи мається розписка, зміст якої підтверджує продаж обвинуваченим автомобіля марки «УАЗ» 3151201 державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_9 , що мешкає в с. Головське Турківського р-ну Львівської області. Продаж автомобіля відбувся 29.12.2018 року в м. Києві на станції метро «Лісова» .

Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.03.2019 року та довідками до них (а.с. 101-103, 105-107, 108-110, 111-113, 114-116) підтверджується впізнання в присутності понятих, потерпілим ОСОБА_5 та свідками: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 ОСОБА_7 як особи, яка представлялась ОСОБА_21 .

За даним Національного банку України (а.с. 117-119) курс долара США станом на 19.06.2018 року склав 2632,8987 гривень за 100 доларів США; станом на 19.10.2018 року 2803,6647 гривень за 100 доларів США.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 40 від 10.05.2019 року (а.с. 120-125) ринкова вартість автомобіля марки «УАЗ 3151201» державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1986 року випуску, об`єм двигуна 2499 см3, номер кузова НОМЕР_3 , тип пального D (дизель), з урахуванням зносу, станом на 29.12.2018 року становить 62001,28 гривень.

Щодо позиції обвинуваченого та сторони захисту про перекваліфікацію дій ОСОБА_7 , з незаконного заволодіння транспортним засобом, на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, по епізоду відносно потерпілої ОСОБА_4 , суд зважає на наступне.
Відповідно до ст. 289 КК України та пункту 1 примітки до неї, під незаконним заволодінням транспортним засобом слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.
Законодавча конструкція «будь-яким» означає, що перелік способів законодавцем не обмежено, і відсутній спосіб, який би не підпадав під цю конструкцію. Одним з таких способів є зловживання довірою.
Саме така правова позиція міститься і в пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно з якою незаконне заволодіння транспортним засобом (ст. 289 КК) може бути вчинене, зокрема, шляхом обману чи зловживання довірою.
Та обставина, що чоловік потерпілої дав обвинуваченому ключі від автомобіля та документи на нього, з метою транспортування авто до СТО, не свідчить про правомірність дій ОСОБА_7 по відчудженню автомобіля. Потерпіла та свідки, які були допитані в судовому засіданні, дали показання, які узгоджуються між собою та з наявними матеріалами справи, що ні потерпіла ні її чоловік, які є законними володільцями та користувачами, не уповноважували обвинуваченого на виконання інших дій, окрім ремонту транспортного засобу. Тому дії ОСОБА_7 , які виразилися у транспортуванні автомобіля у м. Київ до станції метро «Лісова» та продаж його ОСОБА_9 , видавши транспортний засіб за власний, отримавши за це грошові кошти та використавши їх для власних потреб, розцінюються судом як протиправне вилучення транспортного засобу у власника, всупереч його волі, тому вірно кваліфіковано як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Дії ОСОБА_7 , які виразилися у заволодінні грошовими коштами ОСОБА_5 у сумі 5 700 доларів США шляхом зловживання довірою, доведені дослідженими в судовому засіданні доказами, обвинувачений не заперечував свою причетність до обіцянки у сприянні придбання потерпілому за кордоном автомобіля марки «Skoda Citigo», за що взяв у останнього грошові кошти.
Оцінюючи в сукупності надані та перевірені у судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд вважає, що вина ОСОБА_7 доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому та за ч.2 ст. 289КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за що він повинен нести відповідальність.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_22 суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, що відносяться до нетяжкого та тяжкого злочинів, особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, обставина, що пом`якшує покарання вказана в обвинувальному акті щире каяття не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, тому підлягає виключенню. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Вирішуючи питання призначення покарання, суд виходить з положень ст.50 КК України, що покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.

Зважаючи на викладене, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначити покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 190 та ч.2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 155211 гривень. Вказаний позов підлягає задоволенню зважаючи, що він заявлений на суму матеріальної шкоди спричиненої обвинуваченим потерпілому.

ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 150000 гривень. Вказаний позов підлягає задоволенню частково на суму 62001,28 гривень зважаючи на те, що саме на цю суму спричинена шкода обвинуваченим потерпілій, доказом чого є висновок експерта від 10.05.2019 року.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта, що підтверджені довідкою на а.с. 126, в розмірі 785,05 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним та засудити за ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 289 КК України призначивши покарання:
за ч.2 ст. 190 КК України у виді двох років позбавлення волі;

за ч.2 ст. 289 КК України у виді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

Термін відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з часу затримання 06 березня 2020 року.

Міру запобіжного заходу обрану ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

В задоволення цивільного позову стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 155211 (сто п`ятдесят п`ять тисяч двісті одинадцять) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

В задоволення цивільного позову стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 62001 (шістдесят дві тисячі одну) гривню 28 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 копійок витрат на залучення експерта за проведення експертизи.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1