Провадження №1-кп/522/2545/20
УХВАЛА
18 грудня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси:
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000145 від 31.07.2020 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Мала Вільшанка, Кіровоградської області, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 02.04.2008 року Смілянським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ст. 105, ст.76 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 19.05.2008 року Уманським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 3 років;
- 08.11.2010 року Жмеринським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;
- 04.07.2013 року Жмеринським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України, ст. 71 КК України до 5 років 7 місяців п/в;
- звільнився 08.06.2018 року по відбуттю строку покарання;
- 05.10.2020 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років п/в, ст. 75 КК України 2 роки і/с;
- на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності Приморським районним судом м. Одеси за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадження Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000145 від 31.07.2020 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2020 року призначено підготовче судове засідання у вищевказаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 .
Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, ще мають місце, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 покладається те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, існує необхідність запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому провадженні, вчинити інше правопорушення. Окрім цього, прокурор просив застосувати як альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання прокурора, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, суд вважає, що необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, та ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а саме, що докази у даному кримінальному провадженні ще не досліджувались судом, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У свою чергу, суд бере до уваги те, що ОСОБА_6 неодружений, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий за аналогічні кримінальні правопорушення.
Вищезазначене свідчить про наявність реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Також наявний ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КК України, оскільки ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі має можливість незаконно впливати на потерпілого, з метою зміни ним показань у ході судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, обвинувачений не має постійного місця роботи, не одружений, обвинувачується у вчиненні злочинів майнової спрямованості, а отже не має коштів для існування, у зв`язку з чим наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і що необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .
Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки судом ще не досліджувались докази у справі.
Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.
Зважаючи на положення ч. 3 ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
Відповідно до практики ЄСПЛ, якщо тримання під вартою триває тільки через побоювання, що обвинувачений буде переховуватись від правосуддя, проте його слід звільнити з-під варти, якщо він представить відповідні гарантії, що не переховуватиметься від суду, наприклад внесе заставу (правова позиція, викладена у п. 46 рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції»).

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, суд приходить до висновку про необхідність визначення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 42040,00 (сорок дві тисячі сорок гривень 00 коп.) гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 197, 291, 314-317, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту винесення ухвали суду, тобто з 18 грудня 2020 року по 15 лютого 2021 року включно.
Визначити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави як запобіжного заходу, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 42040,00 (сорок дві тисячі сорок гривень 00 коп.) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за обвинуваченого; провадження по справі 1-кп/522/2545/20.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;
5) утримуватись від спілкування із особами допитаними як свідки в рамках даного кримінального провадження.
Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 15.02.2021 року включно.
Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено 18.12.2020 року.

Суддя ОСОБА_1