Справа №487/1500/20
Провадження №1-кс/487/4868/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2020 слідчий суддя Заводського раонного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0000440 від 22.08.2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

29.07.2020 року захисник підозрюваної ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся зі скаргою, в якій просив визнати незаконною бездіяльність слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5 яка полягає у нездійсненні процесуальних дій у кримінальному провадженні, а саме належного повідомлення ОСОБА_3 про підозру. Просить зобов`язати слідчого виключити з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000440 від 22.08.2020 року, за ч.5 ст. 191 КК України відомості про вручення повідомлення про підозру від 27.07.2020 року.
В обґрунтування скарги зазначив, що 27.07.2020 року слідчий ОСОБА_5 вручив ОСОБА_6 повідомлення про підозру та повістки про виклик на ім`я ОСОБА_3 . Таким чином повідомлення про підозру належним чином ОСОБА_3 вручено не було, що свідчить про бездіяльність слідчого щодо вчинення дій передбачених ст..ст. 276-278 КПК України і належного вручення повідомлення про підозру. Крім того у скарзі захисник посилається на необґрунтованість підозри, та відсутності правових підстав для вручення повідомлення про підозру, зокрема на порушення правил підслідності розгляду кримінального провадження, та визначення суб`єкту кримінального правопорушення.
У судове засідання представник ОСОБА_3 не з`явився, надав клопотання про розгляд скарги у його відсутності, вимоги скарги підтримує у повному обсязі.
Слідчий у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого мана, іншою особою, права чи законні інтереси якої, обмежуються під час досудового розслідування.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.
Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцятичотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст. 278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).
В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ТУ ДБР у м.Миколаєві знаходиться кримінальне провадження №0000440 від 22.08.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 191 КК України за фактом привласнення грошових коштів ОК «Екодом-1» та ТОВ «Ханбер» ОСОБА_3 .
Повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.191 КК України складено 27.07.2020 року. В зв`язку з неявкою ОСОБА_3 для отримання підозри, підозра була вручена рідній сестрі - ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак не вручене їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію, яке повинно мати певну форму і зміст, згідно вимог ст. 112 КПК України, та здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, тобто за правилами здійснення виклику.
Згідно ч. 2 ст.135 КПК України, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сімї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Слідчий суддя вважає, що доводи захисника, про те, що повідомлення про підозру фактично не вручене ОСОБА_3 не є слушними, оскільки розписка ОСОБА_6 , яка зазначає, що є рідною сестрою ОСОБА_3 та мешкає спільно з нею, повідомлення про підозру ОСОБА_3 отримала, і зобов`язується передати його останній, є доказом належного вручення ОСОБА_3 повідомлення про підозру, відповідно до ст. 136 КПК України.
Крім того належне вручення повідомлення про підору, та ознаймлення з підозрою підтверджується журналом судового засідання складеного під час розгляду клопотання про обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу, де остання надавала чітки пояснення з приводу кожного епізоду інкримінуємого злочину. При розгляді клопотання ОСОБА_3 висловила позицію стосовно предявленої підозри , що дає підстави вважати, що ОСОБА_3 належним чином отримала повідомлення про підозру від уповноваженої особи ОСОБА_6 та ознайомлена з нею.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).
На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
Таким чином доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри є неприйнятними, оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме, питань, повязаних з оцінкою доказів з точки зору їх допустимості, належності та достатності для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.
Щодо вимоги скарги, зобов`язати слідчого виключити з ЄРДР повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_3 , як підозрюваної, то чинний КПК України не покладає на слідчого суддю обов`язку ревізувати відомості внесенні слідчим до ЄРДР відомості чи надавати оцінку діям слідчого щодо внесення відомостей до ЄРДР.
Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 березня 2019 року по справі № 807/1456/17 чинне законодавство не передбачає виключення з Реєстру інформації, якою лише констатує факт здійснення процесуальної діяльності органів досудового розслідування та її результати, така інформація не впливає на юридичне становище позивача, не змінює характеру й обсягу його прав і обов`язків та існуючого стану правовідносин.
Таким чином скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, -

УХВАЛИВ

В задоволенні скарги представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0000440 від 22.08.2020 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1