Дата документу 21.08.2020 Справа № 937/6477/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/949/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 937/6477/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 липня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 липня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Мелітополі.

Згідно зі змістом судового рішення, 20 липня 2020 року до Мелітопольського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_6 зі скаргою на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Мелітополі.

В обґрунтування скарги зазначив, що він хоче оскаржити бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Мелітополі. В свої скарзі ОСОБА_6 просить витребувати із Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополь матеріали кримінального провадження №0000382 і дослідити їх; встановити факт невиконання судових рішень слідчим Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_7 ; встановити факт порушення його прав гарантованих Конституцією України; встановити факт порушення розумних строків розслідування в тому числі і факт бездіяльності слідчого Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_7 ; на підставі п.3 ч.2 ст.307 КПК України просить винести судове рішення, яким зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі виконати усі задоволенні клопотання прокуратурою Запорізької області про проведення процесуальних слідчих дій з метою повного, об`єктивного та всебічного дослідження усіх обставин з метою встановлення абсолютної істини; зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі виконати два судових рішення та призначити строки їх виконання.

Відмовляючи заявнику у відкритті провадження за його скаргою, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що вимоги викладені у скарзі ОСОБА_6 фактично не містять чітко вираженого предмету оскарження в розумінні положень ст.ст.220, 303 КПК України, а виражають в загальних рисах незгоду з проведенням досудового розслідування. Оскільки заявником заявлені вимоги, що не входять до переліку, визначеного ст.303 КПК України, слідчий суддя відмовив у відкритті провадження за даною скаргою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною і підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що відповідно до вимог ст.303 КПК України, він оскаржує бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк. Саме така бездіяльність може бути оскаржена слідчому судді, проте відмовивши у відкритті провадження за його скаргою, слідчий суддя позбавив його права доступу до правосуддя.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою встановити факт бездіяльності слідчого та зобов`язати його виконати всі слідчі дії в рамках досудового провадження.

В судове засідання суду апеляційної інстанції прокурор не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. Справа розглядається за участю заявника ОСОБА_6 по наявним в ній матеріалам в межах апеляційної скарги.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.395 КПК України, апеляційна скарга, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення; якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Враховуючи вищевказане положення, а також те, що ОСОБА_6 не був присутнім в судовому засіданні, йому було відмовлено у відкритті провадження, копію ухвали слідчого судді отримав 27.07.2020 року, апеляційна скарга була подана ним 29.07.2020 року, колегія суддів вважає, що у вказаному випадку строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Щодо вимог апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого лише в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом з цим, оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється главою 26 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення; у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином частиною першою статті 303 КПК України визначений вичерпний перелік дій, рішень та бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, натомість частиною 2 статті 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду лише під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду м. Запоріжжя зі скаргою бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Мелітополі, в якій просив встановити факт невиконання судових рішень слідчим Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_7 , встановити факт порушення його прав гарантованих Конституцією України, встановити факт порушення розумних строків розслідування, зобов`язати слідчих виконати усі задоволенні клопотання прокуратурою Запорізької області про проведення процесуальних слідчих дій.

Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що клопотання подано на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Клопотання ОСОБА_6 не містить жодних вимог, які відносяться до компетенції слідчого судді та мають бути ним розглянуті, тобто скарга не містить даних про порушення права ОСОБА_6 під час досудового розслідування, не наведені такі вимоги і в апеляційній скарзі. Особа, яка вважає свої права порушеними, повинна довести ці обставини й звернутись за захистом порушених прав у спосіб, визначений законодавством саме для цих обставин.

Більш того, скарга ОСОБА_6 не містить предмету оскарження, а лише незгоду з проведенням досудового розслідування.

Колегія суддів звертає увагу на те, що право на апеляційне оскарження будь яких судових рішень не є беззастережним, таке право повинно узгоджуватися з вимогами встановленими національним законодавством, а саме кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року у справі «Скорик проти України» суд зазначив, що право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.37, ч.5 ст.40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Тобто в рамках кримінального провадження слідчий та прокурор вправі самостійно приймати процесуальні рішення.

Слідчий суддя не має повноважень зобов`язати слідчого та прокурора вчинити певні процесуальні дії, адже КПК України не визначає строк їх вчинення, та це відноситься виключно до компетенції органу досудового розслідування, до того ж в рамках кримінального провадження слідчий та прокурор вправі самостійно приймати процесуальні рішення та розглядати подібні клопотання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді викладеними в ухвалі про те, що ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою, яка не підлягає розгляду слідчим суддею в порядку ст.303 КПК України, та вважає, що доводи в апеляційній скарзі останнього правильність вищевказаних висновків слідчого судді не спростовують.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відповідає вимогам ст.ст.307, 370 КПК України, який на законних підставах відмовив ОСОБА_6 у відкритті провадження за його скаргою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 липня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Мелітополі, залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4