Провадження № 1-кс/760/8189/20
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу нагляду Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого слідчого відділу РКП СУ ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду міста Києва клопотання прокурора відділу нагляду Київської міської прокуратури ОСОБА_3
про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000165 від 18.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді надійшло клопотання прокурора відділу нагляду Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000165 від 18.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.
Як зазначається в клопотанні, слідчим відділом розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ГУ ДФС у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000165 від 18.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.
Подане клопотання обґрунтовується тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що протягом 2016-2019 років службові особи ТОВ «Бі-Про» (), перебуваючи на території м. Києва, при здійснені фінансово-господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг (прилади, запчастини тощо) у підприємств з ознаками ризиковості, зокрема, ТОВ «ТОРГ-БАЗА» (), ТОВ «НІГЕМ» (), ТОВ «БІЗНЕС ПРО» (), ТОВ «ЛАКВА СТРОЙ» (), ТОВ «ЮКРЕЙН КОД» (), ТОВ «МЕГАХРОМ» (), ТОВ «ШВИДКО-ОПТ» (), ТОВ «ГОРИЗОНТ-ТРЕЙД» (), ТОВ «АРЗАН ЮНІТІ» (), ТОВ «СІСТЕМ ІНЖИНИРІНГ» (), ухилились від сплати податку на додану вартість на суму 6 758 324 грн., що загалом призвело до ухилення від сплати податків до Державного бюджету України в особливо великих розмірах.
У клопотанні зазначається, що в ході досудового розслідування встановлено, що в подальшому з метою продовження здійснення незаконної діяльності була створена нова компанія правонаступник - ТОВ «БІ-ПРО.ЮА» (), більшість працівників якої ТОВ «БІ-ПРО» (). Зазначається, що ТОВ «БІ-ПРО» та ТОВ «БІ-ПРО.ЮА» подають податкову звітність до контролюючих органів з однієї IP-адреси.
Також, з метою подальшого здійснення незаконної діяльності, службові особи ТОВ «БІ-ПРО» та ТОВ «БІ-ПРО.ЮА» створили ряд афілійованих та підконтрольних ФОП-ів, частина з яких мають родинні зв`язки з працівниками та посадовими особами ТОВ «БІ-ПРО» та/або ТОВ «БІ-ПРО.ЮА». Зазначається, що підконтрольні ФОП здійснюють купівлю ТМЦ у ТОВ «БІ-ПРО» та ТОВ «БІ-ПРО.ЮА» за заниженими цінами та реалізовують такі ТМЦ на тендерних закупівлях по завищеним цінам, що, зокрема, використовується для створення штучної конкуренції на тендерних закупівлях.
27.11.2020 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.11.2020 (справа №760/23978/20) в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , в якому фактично проживає засновник ТОВ «Бі-Про» та директор ТОВ «Бі-Про.ЮА» ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено:
-договір поставки б/д та б/н, укладений між ТОВ «МТІ» та ФОП ОСОБА_6 , що містить підпис ОСОБА_6 на 2-х арк. у 2-х екз.;
-договір поставки № 50/А-б/н- 2020 та б/д, складений між підприємством «І-АР-СІ» та ФОП « ОСОБА_6 » з підписами ОСОБА_6 на 4-х арк. у 2-х екз.;
-довіреність № 32 від 23.03.2020 на ім`я ОСОБА_7 від ТОВ «Бі-Про.ЮА» на 1 арк.
У клопотанні зазначається, що вищевказане майно, вилучене в ході проведення обшуку від 27.11.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000165 та винесено відповідну постанову про приєднання до кримінального провадження як речового доказу.
Враховуючи вищенаведене та керуючись стст. 98, 100, 131, 132, 170, 172 КПК України, прокурор просить накласти арешт на майно, виявлене та вилучене 27.11.2020 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
-договір поставки б/д та б/н, укладений між ТОВ «МТІ» та ФОП ОСОБА_6 , що містить підпис ОСОБА_6 на 2-х арк. у 2-х екз.;
-договір поставки № 50/А-б/н- 2020 та б/д, складений між підприємством «І-АР-СІ» та ФОП « ОСОБА_6 » з підписами ОСОБА_6 на 4-х арк. у 2-х екз.;
-довіреність № 32 від 23.03.2020 на ім`я ОСОБА_7 від ТОВ «Бі-Про.ЮА» на 1 арк., з метою забезпечення збереження речових доказів відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України та запобігання ризикам приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, відчуження.
У судовому засіданні прокурор відділу нагляду Київської міської прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки існують ризики приховування та знищення майна.
У судовому засіданні старший слідчий слідчого відділу РКП СУ ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив задовольнити, надавши копії документів, що обґрунтовують необхідність накладення арешту.
Представник власника майна у судове засідання викликався в порядку, передбаченому КПК України, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, проте в судове засідання не з`явився.
Відповідно до вимог ст.172 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд клопотання про арешт майна за відсутності представника власника майна, який повідомлявся про судове засідання в порядку, передбаченому КПК України.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, заслухавши пояснення прокурора відділу нагляду Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого слідчого відділу РКП СУ ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступного висновку виходячи з такого.
Відповідно до чч. 1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Як передбачено ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно з ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Згідно з чч. 1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо кримінального провадження за №0000165 від 18.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.
27.11.2020 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.11.2020 (справа №760/23978/20, провадження №1-кс/760/7593/20) за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та тимчасово вилучено майно, а саме:
-договір поставки б/д та б/н, укладений між ТОВ «МТІ» та ФОП ОСОБА_6 , що містить підпис ОСОБА_6 на 2-х арк. у 2-х екз.;
-договір поставки № 50/А-б/н- 2020 та б/д, складений між підприємством «І-АР-СІ» та ФОП « ОСОБА_6 » з підписами ОСОБА_6 на 4-х арк. у 2-х екз.;
-довіреність № 32 від 23.03.2020 на ім`я ОСОБА_7 від ТОВ «Бі-Про.ЮА» на 1 арк., дозвіл на вилучення якого ухвалою слідчого судді від 06.11.2020 надано не було.
Слідчим суддею встановлено, що постановою від 28.11.2020 старшого слідчого слідчого відділу РКП СУ ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_4 вищевказане тимчасово вилучене в ході проведення обшуку майно, а саме договір поставки б/д та б/н, укладений між ТОВ «МТІ» та ФОП ОСОБА_6 , що містить підпис ОСОБА_6 на 2-х арк.у 2-х екз.; договір поставки № 50/А-б/н- 2020 та б/д, складений між підприємством «І-АР-СІ» та ФОП « ОСОБА_6 » з підписами ОСОБА_6 на 4-х арк. у 2-х екз.; довіреність № 32 від 23.03.2020 на ім`я ОСОБА_7 від ТОВ «Бі-Про.ЮА» на 1 арк., визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000165 від 18.03.2020 та приєднано до матеріалів кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна подано з метою забезпечення збереження речових доказів з додержанням встановлених КПК України строків. Отже, виходячи з вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт з цією метою накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
З урахуванням вищенаведеного слідчий суддя доходить висновку, що прокурором було доведено, що майно, виявлене та вилучене 27.11.2020 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: договір поставки б/д та б/н, укладений між ТОВ «МТІ» та ФОП ОСОБА_6 , що містить підпис ОСОБА_6 на 2-х арк. у 2-х екз.; договір поставки № 50/А-б/н- 2020 та б/д, складений між підприємством «І-АР-СІ» та ФОП « ОСОБА_6 » з підписами ОСОБА_6 на 4-х арк. у 2-х екз.; довіреність № 32 від 23.03.2020 на ім`я ОСОБА_7 від ТОВ «Бі-Про.ЮА» на 1 арк., відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме критеріям об`єкту, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно з ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
На підставі вищевикладених норм КПК України та встановлених фактичних обставин слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором у клопотанні та в судовому засіданні доведено необхідність арешту майна, вилученого 27.11.2020 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: договору поставки б/д та б/н, укладеного між ТОВ «МТІ» та ФОП ОСОБА_6 , що містить підпис ОСОБА_6 на 2-х арк. у 2-х екз.; договору поставки № 50/А-б/н- 2020 та б/д, складеного між підприємством «І-АР-СІ» та ФОП « ОСОБА_6 » з підписами ОСОБА_6 на 4-х арк. у 2-х екз.; довіреності № 32 від 23.03.2020 на ім`я ОСОБА_7 від ТОВ «Бі-Про.ЮА» на 1 арк.
Слідчий суддя також вважає доведеним необхідність такого арешту, зокрема, з урахуванням наявності ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя також вважає доведеним розумність та співрозмірність обмеження права власності, наслідків арешту майна завданням кримінального провадження. Втручання держави в право на мирне володіння своїм майном в даному випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.
На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стст. 98, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на майно, виявлене та вилучене 27.11.2020 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
-договір поставки б/д та б/н, укладений між ТОВ «МТІ» та ФОП ОСОБА_6 , що містить підпис ОСОБА_6 на 2-х арк. у 2-х екз.;
-договір поставки № 50/А-б/н- 2020 та б/д, складений між підприємством « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ФОП « ОСОБА_6 » з підписами ОСОБА_6 на 4-х арк. у 2-х екз.;
-довіреність № 32 від 23.03.2020 на ім`я ОСОБА_7 від ТОВ «Бі-Про.ЮА» на 1 арк.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1