УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0003092 від 28.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190, КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. У провадженні слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00003092 від 28.08.2019 року, з правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 190 КК України, щодо шахрайських дій осіб, які не санкціоновано списали грошові кошти з рахунків іноземних громадян.

2. В ході досудового розслідування встановлено, що 06.11.2018 Таїровським відділенням Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено договір еквайрингу № 328351/0029/478022 з ФОП ОСОБА_5 , який мав намір встановити POS термінал у готелі « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». В подальшому у період часу з 09.11.2018 по 21.03.2019 , за кліше ФОП ОСОБА_5 у вищезазначеному готелі, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , було здійснено 81 успішну операцію на загальну суму 142 016, 90 гривень з використанням реквізитів банківських платіжних карток різноманітних Українських та закордонних банків без їх фізичного використання.

3. Допитано в якості свідка головно експерта АТ «Раффайзен Банк Аваль» ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка дала показання, що 06.11.2019 року до відділення АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся громадянин ОСОБА_5 , та в подальшому уклав договір еквайрингу «328351/0029/478022» даний громадянин в заяві про реєстрацію вказав що має намір здійснювати підприємницьку діяльність з надання готельних послуг, в готелі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

4. Крім того ОСОБА_5 представив бухгалтера Катерину, яка в подальшому була впізнана за фотознімками. В договорі еквайрингу також зазначався контактний номер мобільного телефону, який належить громадянці встановленій в ході досудового розслідування як гр. ОСОБА_7 .

5. В наступному до відділення банку з бухгалтером ОСОБА_8 до відділення АТ «Райффайзен Банк Аваль» приїзжав громадянин ОСОБА_9 , який показав паспорт громадянина України на власне ім`я та довіреність на його ім`я видану ОСОБА_5 , та забрали 2 договори щодо відкриття рахунку. Через деякий час громадянин ОСОБА_9 повернув платіжний термінал, та повідомив, що вказаний ФОП не потребує платіжного терміналу.

6. Через деякий час на адресу АТ «Райффайзен Банк Аваль» надійшло 17 зворотних платежів на 81 успішну операцію, що спричинило АТ «Райффайзен Банк Аваль» збитку на загальну суму 75 100 гривень.

7. В ході проведення першочергових заходів було надано доручення співробітникам Управління протидії кіберзлочинам в Одеській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України, якими було направлено запит до ТОВ НВП «ТЕНЕТ» за наданими у зверненні АТ «Райффайзен Банк Аваль» ІРадресами, з яких відбулось управління фінансовим рахунком ФОП « ОСОБА_5 », де було отримано відповідь від ТОВ НВП «ТЕНЕТ» що користувачем за наданими ІР- адресами, є гр. ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , договір №404485 від 12.12.2018 з адресою підключення: АДРЕСА_2 , МАС- адреса пристрою: сс:2d:е0:06:65:30.

8. Додатково співробітниками Управління протидії кіберзлочинам в Одеській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України, в рамках доручення було направлено запит до ТОВ «Південної телекомунікаційної компанії» щодо ІР-адреси НОМЕР_1 , з якої відбулось управління фінансовим рахунком ФОП « ОСОБА_5 », де було отримано відповідь, що управління рахунком, на який зараховувалось покриття за операціями по кліше 6637660, здійснювалось за допомогою системи «Клієнт-Банк» з ІР-адреси НОМЕР_1 яка належить інтернет провайдеру «SOHONET» кінцевим користувачем якої є гр. ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , з підключеної адреси: АДРЕСА_3 , та який проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

9. Також, було встановлено що гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є керівником ТОВ «Б`ЮТІ КАПЕЛЛІ» засновник якого є гр. ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який також є керівником ТОВ «МКУБ» яке має юридичну адресу: АДРЕСА_2 , за адресою, з якої відбувалось управління фінансовим рахунком ФОП ОСОБА_12 , з ІР-адрес НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

10. В результаті проведених слідчо-розшукових дій встановлено, що до вказаного кримінально правопорушення ймовірно причетна, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 , та особисто при собі, може зберігати предмети і документи які можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні.

11. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності, в якій проживає ОСОБА_7 , а саме: АДРЕСА_5 , зареєстровано за гр. ОСОБА_7 .

12. 17.08.2020 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_13 було винесено ухвалу про дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_5 , з метою виявлення POS терміналів електронних носіїв інформації, стаціонарних комп`ютерів, ноутбуків, мобільних телефонів, чорнових записів, банківських карток, планшетів та майна яке було здобуте у результаті вчинення злочинів, а також предметів та речей, які мають відношення до скоєного кримінального правопорушення, або вилучені законом з обігу та інших предметів, документів, які мають значення для досудового розслідування та можуть бути доказами під час судового розгляду кримінального провадження.

13. 19.08.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_13 , слідчим СВ Київського ВП в м. Одесі був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_5 , за місце проживання ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 , під час обшуку було виру явлено та вилучено:

- скопійовані на аркуші паперу А4, печать ПП « ОСОБА_14 », ПП «Кинокота», ПП «Продюсерський центр» у кількості 5 аркушів А 4;

- чорнові записи на блокнотах в кількості 3 блокноти;

- ноутбук «hp» в корпусі червоного кольору, серійний номер CNF 0423 LMC, з зарядним пристроєм;

- ноутбук марки «ASUS» в корпусі сірого кольору, модель «F3K» з зарядним пристроємз зарядним пристроєм;

- накопичувач «WD My Passport» PIN: WDBBEP0010 BRD-01;

14. 19.08.2020 вищевказані речі та документи постановою слідчого було визнано речовими доказами.

15. Слідство вважає, що документи, чорнові записи, комп`ютерна техніка (електронні носії інформації, електронні інформаційні системи та їх частини) містять відомості про господарську діяльність підприємства. Таким чином, документи та комп`ютерна техніка (електронні носії інформації, електронні інформаційні системи та їх частини) можуть містити сліди злочину, містити у собі недостовірні дані та бути підробленими, тобто бути безпосереднім предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину.

16. Оскільки ОСОБА_7 приїхала до відділення АТ «Райффайзен Банк Аваль» із громадянином ОСОБА_9 , який показав паспорт громадянина України на власне ім`я та довіреність на його ім`я видану ОСОБА_5 , та забрали 2 договори щодо відкриття рахунку. Через деякий час громадянин ОСОБА_9 повернув платіжний термінал, та повідомив, що вказаний ФОП не потребує платіжного терміналу. Виходячи із вище вказаного ОСОБА_7 знайома із вище вказаними особами та на несанкціонованого зняття грошових коштів спільно працювала із ОСОБА_5 , що підтверджується допитом експерта АТ «Раффайзен Банк Аваль» ОСОБА_6 .

17. Тому на теперішній час виникла необхідність в огляді вище вказаного вилученого майна та проведенні комп`ютерно-технічної експертизи з метою виявлення інформації та програмного забезпечення, що містяться на комп`ютерних носіях.

18. Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, між тим від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за її відсутності.

19. Представник власника майна, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання до суду не з`явився, між тим від останнього надійшли письмові заперечення на клопотання.

20. Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, врахувавши положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

21. Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

22. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

23. Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

24. Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
25. Як вбачається з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

26. При цьому, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

27. Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
28. Як вбачається з матеріалів поданого клопотання, в ході проведення санкціонованого обшуку було вилучено речі та документи, які можуть містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, а також відповідну слідову інформацію, в зв`язку з чим такі речі та документи відповідають категорії речових доказів, а отже, такі речі та документи потребують збереження, в цілях їх подальшого дослідження, в тому числі експертного, а також з залученням спеціалістів.

29. Відтак, метою накладення арешту майна в рамках даного кримінального провадження є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

30. При цьому, відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
31. Оскільки з наведених міркувань вбачається, що арешт майна є необхідним в цілях забезпечення збереження речей та документів, які можуть бути використані в якості речових доказів, на думку слідчого судді, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження об`єктивно може призвести до їх знищення або ж переховування, так як очевидно, що оскільки такі речі та документи можуть містити відповідну доказову інформацію, яка в свою чергу може свідчити про ймовірну причетність до вчинення кримінально-протиправних дій конкретних осіб, останні не зацікавлені у її отримання органом досудового розслідування.
32. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
33. При цьому, на досягнення завдань кримінального провадження в цілому, й повинні спрямовуватися в рамках відповідного кримінального провадження ті чи інші заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема.
34. Відтак, з метою й забезпечення досягнення означених завдань кримінального провадження в цілому (ч. 1 ст. 2 КПК України), крім того наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні речі та документи зокрема.
35. Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
36. Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зазначеної у клопотанні особи ( ОСОБА_7 ), пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремої особи, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
37. Слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
38. За таких обставин, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність накладення арешту на майно, оскільки надані стороною обвинувачення матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на згадане майно та на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, при цьому на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт майна.
39. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0003092 від 28.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190, КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_5 , а саме: скопійовані на аркуші паперу А4, печать ПП «Мороз Мороз Тетяна Павлівна», ПП «Кинокота», ПП «Продюсерський центр» у кількості 5 аркушів А 4 - чорнові записи на блокнотах в кількості 3 блокноти, ноутбук «hp» в корпусі червоного кольору, серійний номер CNF 0423 LMC, з зарядним пристроєм, ноутбук марки «ASUS» в корпусі сірого кольору, модель «F3K» з зарядним пристроєм з зарядним пристроєм, накопичувач «WD MyPassport» PIN: WDBBEP0010 BRD-01, що передбачає собою заборону відчуження такого майна.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню слідчим СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1