Справа № 745/914/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/473/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 6 червня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 24 березня 2020 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Сосниця, Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не працюючого, не одруженого, не маючого утриманців, не маючого пільг та державних нагород, військовозобов`язаного, раніше судимого 28 березня 2019 року Менським районним судом Чернігівської області до 200 годин громадських робіт за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 24 березня 2020 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та йому призначено покарання у виді арешту на строк 2 місяці.

Відповідно до ст. 71,72 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2019 року і остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді арешту на строк 2 місяців 10 днів.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду та постановити ухвалою про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості і після винесення оскаржуваного вироку ним повністю було відпрацьовано громадські роботи призначені вироком Менського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2019 року, а тому апелянт вважає, що на даний час змінилася обстановка вчинення злочину.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_8 , будучи засудженим вироком Менського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням ст. 69 Кримінального кодексу України до 200 (двохсот) годин громадських робіт, згідно направлення Сосницького районного сектору філії ДУ «Центр пробації» №35/21/395-19 від 16.05.2019 був під підпис ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання, умисно, систематично, без поважних причин, ухилився від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме ухилився від відбування громадських робіт 17, 20, 21, 22, 23, 24, 27, 28, 29, 30, 31 травня 2019 року.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_7 , який висловився на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону та Конвенції.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.389 КК України та висновок суду про доведеність його винуватості в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, ґрунтуються на зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та перевірених у судовому засіданні доказах.

Свої висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин, суд першої інстанції обґрунтував, дослідивши і проаналізувавши показання:

- обвинуваченого ОСОБА_8 , який свою вину в скоєнні злочину визнав повністю та пояснив, що частково відбув покарання у вигляді 200 год. Інспектор пробації йому роз`яснював умови і порядок відбування покарання та попереджав про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання. З графіком та місцем відбування покарання він ознайомлений був під розписку. В травні місяці 2019 року він не ходив на відпрацюваання, оскільки мав фінансові трудності та працював.

- свідка ОСОБА_9 яка пояснила, що обвинувачений був направлений на відпрацювання громадських робіт до Сосницької райспоживспілки і вона була призначена відповідальною особою для контроля за відбуванням покарання. Обвинувачений повинен був приступити до відбування робіт в травні 2019 року, але жодного дня не ходив на відпрацювання. Вони повідомили орган пробації. В червні 2019 року він відпрацював 8 годин, потім тривалий час не з`являвся взагалі на відпрацювання. В січні 2020 року обвинувачений відбув 20 годин, в лютому 2020 року 38 годин, в березні 2020 року 28 годин, разом 94 години.

Встановлені судом обставин щодо винуватості обвинуваченого, крім вище наведених показань, підтверджується наступним.

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2019 року ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання з застосуванням ст.69 КК України у вигляді 200 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 03 травня 2019 року.

Крім того, з даних матеріалів провадження та особової справи відносно ОСОБА_8 вбачається наступне.

З повідомлення від 08 травня 2019 року №35/21/372-19 начальника Сосницького районного сектору філії ДУ "Центр пробації" вбачається, що вирок Менського районного суду відносно ОСОБА_8 прийнято до виконання.

Відповідно до наданої обвинуваченим ОСОБА_8 підписки, 16 травня 2019 року він ознайомлений з порядком і умовами відбування покарання у вигляді 200 годин громадських робіт та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання.

Згідно направлення від 16 травня 2019 року № 35/21/395-19, виданого начальником Сосницького районного сектору філії ДУ "Центр пробації", адресованого Голові правління Сосницької РСС, ОСОБА_8 повинен був приступити до виконання громадських робіт не пізніше 17 травня 2019 року. Направлення обвинувачений отримав, що підтверджується його підписом на направленні.

Розпорядженням №8 від 16 травня 2019 року, ОСОБА_8 зараховано на відбування громадських робіт за направленням начальника Сосницького районного сектору філії ДУ "Центр пробації" від 16 травня 2019 року № 35/21/395-19.

Відповідно до графіка виходу на роботу в травні 2019 року засудженого ОСОБА_8 , він повинен був виходити на відпрацювання громадських робіт починаючи з 17 травня по 31 травня 2019 року, окрім вихідних.

Відповідно до графіка виходу на роботу в червні 2019 року засудженого ОСОБА_8 , він повинен був виходити на відпрацювання громадських робіт починаючи з 01 по 31 червня 2019 року, окрім вихідних.

З табеля виходу на роботу в травні 2019 року засудженим ОСОБА_8 від 03 червня 2019 року №50/1 слідує, що останній не приступив до виконання громадських робіт. Відпрацьовано за місяць 0 годин.

З повідомлення Голови правління РСС від 20 травня 2019 року № 43, адресованого начальнику Сосницького районного сектору філії ДУ "Центр пробації" вбачається, що ОСОБА_8 не з`явився на відбування громадських робіт 17 травня 2019 року та 20 травня 2019 року.

З довідки Сосницької районної спілки споживчих товариств від 10 червня 2019 року № 52 вбачається, що ОСОБА_8 був направлений до них Сосницьким районним сектором філії державної установи "Центр пробації" на відпрацювання громадських робіт з 17 травня 2019 року. Йому був розроблений графік виконання робіт. На роботу ОСОБА_8 з`явився лише 3 і 5 червня 2019 року, відпрацював 8 годин.

З довідки КЛПЗ "Сосницька центральна районна лікарня" від 11 червня 2019 року № 449 вбачається, що ОСОБА_8 в період з 16 травня 2019 року по 06 червня 2019 року на стаціонарному лікуванні не перебував.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_8 від 24 травня 2019 року, він не з`явився 17 травня 2019 року на відпрацювання громадських робіт, оскільки допомагав матері по господарству і йому було винесено попередження про можливе його притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України, якщо він продовжуватиме ухилятись від відбування покарання.

З повідомлення Голови правління РСС від 27 травня 2019 року № 50, адресоване начальнику Сосницького районного сектору філії ДУ "Центр пробації" вбачається, що ОСОБА_8 не з`явився на відбування громадських робіт згідно графіка з 17 травня 2019 року по 27 травня 2019 року, причини неявки не повідомив.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_8 від 28 травня 2019 року, він не з`явився на відпрацювання громадських робіт, оскільки був на тимчасових заробітках за межами району та не мав фінансової можливості з`явитись. 28 травня 2019 року йому було вдруге винесено попередження про можливе його притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України, якщо він продовжуватиме ухилятись від відбування покарання.

30 травня 2019 року провідним інспектором Сосницького РС філії ДУ "Центр пробації" направлено подання до Сосницького ВП МВП ГУНП в Чернігівській області про відкриття кримінального провадження за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт відносно ОСОБА_8 .

Відповідно до повідомлення Сосницького районного сектору філії ДУ "Центр пробації" та доданих табелів виходу на роботу за червень 2019, січень 2020, лютий 2020, березень 2020, обвинувачений станом на 23 березня 2020 року відпрацював загалом 94 години громадських робіт, встановлених вироком Менського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2019 року, яким засуджено за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин вказаних у вироку суду першої інстанції, підтверджується показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, де він повністю визнавав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та дослідженими доказами і судом першої інстанції дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України.

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому, то воно визначене судом з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вказаний висновок узгоджується з нормами ст. 65 КК України в якій зазначено, що суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, місцевий суд вірно врахував ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, висновок органу пробації згідно якого ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній та ризик небезпеки для суспільства за відповідною методикою оцінюється як середній. Прийняв до уваги відсутність обставин, які обтяжують покарання та наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття і вмотивовано дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_8 покарання в межах, встановлених санкцією ч. 2 ст. 389 КК України.

Із цим висновком погоджується колегія суддів, оскільки, судом першої інстанції при винесенні вироку ОСОБА_8 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а призначене покарання у визначеному розмірі є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, оскільки він на даний час повністю відпрацював громадські роботи призначені вироком Менського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2019 року, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу враховуючи наступне.

Згідно ст.. 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 вдруге вчинив кримінальне правопорушення, враховуючи його засудження Менським районним судом Чернігівської області 28 березня 2019 року до 200 годин громадських робіт за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Також, ні обвинуваченим ні його захисником, в ході апеляційного розгляду, не було надано доказів на підтвердження відпрацювання ОСОБА_8 громадських робіт за вищезазначеним вироком.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 24 березня 2020 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3