ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3202/20 Справа № 176/1950/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
в режимі відеоконференції:
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000947, щодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води
Дніпропетровської області, громадянина України,
який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , фактично проживає
за адресою:
АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2020 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 366 КК України до покарання у виді 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 4 250 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими функціями, на строк 1 рік.
На підставі ст.ст. 49, 74 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у службовому підробленні, а саме складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, за наступних обставин.
04 червня 2014 року, перебуваючи у м. Жовті Води, більш точної дати та місця встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 , обіймаючи посаду оперуповноваженого Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, будучи службовою особою - працівником правоохоронного органу, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, з метою створення штучних показників в роботі щодо кількості допитаних свідків у кримінальному упровадженні № 0000602, без проведення відповідної слідчої дії, від свого імені власноручно склав та видав завідомо неправдиві офіційні документи у кримінальному провадженні №000602, а саме: протоколи допитів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 04 червня 2014 року, в яких власноручно виклав показання вказаних осіб з приводу вчиненого злочину, особи потерпілого, тощо.
Особисто підписав вказані протоколи допиту свідків, як особа, яка проводила цю слідчу дію, надавши їм статус офіційних документів, долучивши вказані протоколи до матеріалів зазначеного кримінального провадження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду та на підставі ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і закрити кримінальне провадження.

Обґрунтовуючи свої вимоги захисник посилається на те, що суд першої інстанції під час ухвалення вироку ухвалив звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, однак кримінальне провадження закрито не було. Вказує на те, що судом зроблено помилковий висновок про те, що обвинувачений не висловив згоди на звільнення від кримінальної відповідальності, оскільки 25 серпня 2020 року ОСОБА_7 подано заяву, в якій він власноручно зазначив про те, що дає свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності та просить звільнити від покарання.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити в повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
У силу вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.
Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. В цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України може звільнити від нього засудженого.
Згідно з приписами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особу також може бути за вироком суду звільнено від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.
Звільнення від покарання на наведеній підставі застосовується у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст. 49 КК України. Зокрема у випадку, якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою обставиною та вимагає закриття справи у зв`язку з відсутністю в діях особи складу злочину або виправдання. Тоді суд за наявності підстав визнає особу винною у вчиненні злочину, виносить обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись зазначеною нормою матеріального права та ч. 5 ст. 74 вказаного Кодексу
У цьому провадженні суд першої інстанцій не врахував наведених положень закону.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та відповідно до висунутого обвинувачення інкриміновані дії він вчинив 04 червня 2014 року.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких кримінальних правопорушень, за який санкцією статті передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, і до набрання вироком законної сили минуло 3 роки.
Отже, станом на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного вироку, а саме 25 серпня 2020 року, сплинуло 3 роки та, відповідно, закінчились визначені ст. 49 КК України строки давності.
В матеріалах провадження наявна заява обвинуваченого ОСОБА_7 від 25 серпня 2020 року, відповідно до якої останній визнає свою вину в повному обсязі, щиро кається та просить звільнити його від кримінальної відповідальності та покарання за строками давності.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції з урахуванням висловленої у заяві обвинуваченого згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та вимог ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 286 КПК України мав негайно розглянути подану обвинуваченим заяву та постановити ухвалу, якою звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням передбачених ст. 49 КК України строків давності.
Разом з тим, суд першої інстанції, дослідивши вказану заяву обвинуваченого, прийшов до помилкового висновку про те, що обвинувачений не висловив згоди на звільнення від кримінальної відповідальності за строками давності, та розглянув провадження в повному обсязі, визнав обвинуваченого винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, призначив йому покарання і на підставі статей 49, 74 КК України звільнив від його відбування у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито.
За таких обставин та враховуючи позицію обвинуваченого, який в суді апеляційної інстанції підтримав висловлену у його заяві до суду першої інстанції згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вирок суду підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК України, обвинувачений ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
З огляду на викладене апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.

Кримінальне провадження за №0000947 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.
Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4