ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2019 року за №0005846, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:

28 жовтня 2019 року близько 18:20 годин, ОСОБА_5 , знаходячись по вул. Єкатериненській, в районі ринку «Привоз», навпроти торгового павільйону з електротоварами побачив, що на прилавку знаходиться мобільний телефон «Xiaomi Redma Note 7», в корпусі синього кольору, та що він залишений без нагляду.

У цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а предметом свого злочинного посягання він визначив вищезазначений телефон, належний ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_5 став чекати слушної нагоди реалізувати свій злочинний намір.

Далі, скориставшись тим, що ОСОБА_6 відвернувся в іншу сторону та розмовляв з людьми, ОСОБА_5 приступив до реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, впевнившись, що його дії носять таємний характер, являються непомітними для потерпілого та оточуючих, взяв своєю рукою з прилавку мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note7», в корпусі синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 5 374 гривні.

Після чого разом з викраденим майном ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на суму 5374 гривні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненні вказаного кримінального проступку, підтвердив обставини кримінального проступку, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті. При цьому, ОСОБА_5 дав суду показання про те, що дійсно 28 жовтня 2019 року близько 18:20 годин, він, знаходячись по вул. Єкатериненській, в районі ринку «Привоз», навпроти торгового павільйону з електротоварами побачив, що на прилавку знаходиться мобільний телефон потерпілого, у зв`язку з чим у нього виник умисел викрасти цей мобільний телефон. Після чого, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, взяв з прилавку мобільний телефон потерпілого та покинув місце вчинення злочину.

Потерпілий ОСОБА_6 про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, але у судове засідання не з`явився. Разом з тим потерпілий звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив здійснити судовий розгляд у його відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не заявляв.

З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглядати справу за відсутності потерпілого, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без участі потерпілого.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального проступку, та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисне корисливе, направлене проти власності кримінальне правопорушення, яке у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Раніше не судимий. Не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога. Має достатній заробіток, на чому наполягала сторона захисту та що не заперечувалось прокурором.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Крім того судом враховується, що потерпілий в рамках наявного кримінального провадження до обвинуваченого претензії матеріального та морального характеру не заявляв. Викрадене майно повернуто потерпілому, що підтверджено заявою останнього, наданою суду прокурором.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_5 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді штрафу.

При визначенні розміру штрафу, суд враховує положення ст.ст.4, 5 КК України та те, що кримінальне правопорушення було вчинене обвинуваченим до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, який набрав чинності з 01.07.2020 р. (далі Закон № 2617-VIII), та яким, у тому числі, підвищений розмір штрафу за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Отже, приймаючи до уваги санкцію ч.1 ст.185 КК України, чинної на час вчинення діяння, суд вважає, що в даному випадку при визначенні розміру штрафу, який призначається винному, слід застосовувати санкцію ч.1 ст.185 КК України, яка була чинною на момент вчинення кримінального проступку, оскільки Законом № 2617-VIII в частині застосування покарання у виді штрафу посилена відповідальність винних.
З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону про кримінальну відповідальність та передбачених ним санкцій вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання у виді штрафу в нижніх межах санкції ч. 1 ст. 185 КК в редакції чинної на час вчинення діяння, а саме у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки Законом №2617-VIII, що набрав чинності з 01.07.2020 р., розмір штрафу у санкції ч. 1 ст. 185 КК значно збільшений, у зв`язку з чим в силу ст.5 КК не має зворотну дію у часі в цій частині.
В даному випадку, за переконанням суду, таке покарання як штраф в нижніх межах санкції частини статті повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворі покарання з числа передбачених за вчинений кримінальний проступок.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України, зокрема речові докази мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note7», який повернуто потерпілому ОСОБА_6 , слід залишити у останнього; цифровий диск з відеозаписами з камер відеоспостереження торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_3 , слід зберігати в матеріалах кримінального провадження, до якого він долучений.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note7», який повернуто потерпілому ОСОБА_6 , залишити у останнього.

Речовий доказ цифровий диск з відеозаписами з камер відеоспостереження торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_3 , зберігати в матеріалах кримінального провадження, до якого він долучений.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

18.09.2020

Єдиний унікальний номер справи: №522/19743/19
Номер провадження № 1-кп/522/2045/20
Головуючий ОСОБА_1