Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 134/1910/20
УХВАЛА
Іменем України

29 грудня 2020 року Крижопільский районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
представника ДУ «Крижопільський ВЦ № 113»: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль Вінницької області клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, зареєстрованого до засудження в АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , після звільнення має намір проживати за адресою АДРЕСА_3 .

По даній справі засуджений 30.05.2016 Авіабудівельним районним судом м. Казані Республіки Татарстан за ст. 30 ч.3, 228.1 ч.4 п «г» КК РФ до 6 років позбавлення волі. Згідно постанови Ульянівського районного суду Ульянівської області РФ від 19.01.2018 року передати для відбування покарання в Україну. Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 14.06.2017 року привести вирок Авіабудівельного районного суду м. Казань Республіки Татарстан від 30.05.2016 року (РФ) яким засуджено громадянина України ОСОБА_4 за ст. 30 ч.3, 228.1 ч.4 п «г» КК РФ до 6 років позбавлення волі у відповідність із законодавством України і визначити ОСОБА_4 покарання за ст. 307 ч.2 КК України у виді 6 років позбавлення волі,
про умовно-дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2020 року до Крижопільського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 своє клопотання підтримав та просив звільнити його умовно-достроково.
Прокурор посилаючись на положення ч.8 ст.154 КВК України просив подання не задовільняти, оскільки не минув рік з дня заміни засудженому покарання більш м`яким.
Представник ДУ «Крижопільського ВЦ № 113» вказав що засуджений, старанно відноситься до своїх обов`язків, та отримав чотири заохочення.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого та його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання. Так, згідно положень ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Порядок дострокового звільнення від відбування покарання встановлено ст.154 КВК України. Відповідно до даного порядку, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Відповідно до ст. 154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.
Як вбачається з матеріалів справи, початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахується з 30.05.2016.
Станом на 29.12.2020 засуджений ОСОБА_4 відбув 5 років 8 місяців 29 днів.
З дослідженої в судовому засіданні характеристики вбачається, що ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 13.01.2016 року.
З 15.01.2016 року по 02.06.2016 року перебував в СІЗО м. Казань (РФ) порушень режиму утримання не допускав, заохочень не мав.
З 02.06.2016 року по 09.07.2016 року перебував в СІЗО м. Чистопіль (РФ) порушень режиму утримання не допускав, заохочень не мав.
З 09.07.2016 року по 14.07.2016 року перебував в СІЗО м. Ульяновськ (РФ) порушень режиму утримання не допускав, заохочень не мав.
З 14.07.2016 року по 11.09.2018 року перебував в ВК №2 м. Новоульянівськ (РФ) зарекомендував себе наступним чином: мав 9 заохочень та 2 стягнення.
З 11.09.2018 року по 21.08.2020 року відбував покарання в ДУ «Могилів-Подільська ВК (№ 114)», зарекомендував себе наступним чином: допустив два порушення режиму утримання та три рази був заохочений.
З 21.08.2020 року по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Крижопільський ВЦ (№113)». По прибутті в установу, після перебування в окремому приміщенні для новоприбулих засуджених, з 12.09.2020 року згідно трудовому договору був працевлаштований прибиральником адміністративної будівлі установи, поставлені завдання виконує. За час відбування покарання характеризується позитивно. За сумлінну поведінку та ставлення до праці один раз був заохочений правами начальника установи, заходи стягнень не застосовувалися.
Проявляє соціально-корисну ініціативу, приймає участь в суспільному житті відділення.
Санітарний стан житлового приміщення підтримує в належному вигляді, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи та предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням, вимог пожежної безпеки не порушує. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує передбачені законом вимоги. По відношенню до засуджених неконфліктний, товариські стосунки підтримує із засудженими, котрі характеризуються з позитивної сторони. Відвідує заходи виховного характеру, робить для себе позитивні висновки. Приймає активну участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» та «Фізкультура і спорт». З рідними підтримує стосунки шляхом телефонних розмов.
Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні.
На профілактичному обліку установи не перебуває.
Заборгованості за виконавчими листами не має.
Під дію ст. 101 КВК України підпадав по відбуттю 1/3 строку покарання, а саме: 13.01.2018 року.
Рішенням комісії ДУ «Могилів-Подільська ВК (№ 114)» - протокол №17 від 14.09.2018 року в застосуванні заохочувальних норм, передбачених ст.ст. 100, 101 КВК України у виді переведення до дільниці соціальної реабілітації відмовлено як особі що нестає на шлях виправлення.
Під дію ст. 82 КВК України підпадав по відбуттю 1/2 строку покарання, а саме: 13.01.2019 року.
Рішенням комісії ДУ «Могилів-Подільська ВК (№ 114)» - протоколом №1 від 15.01.2019 року відмовлено в застосуванні більш м`якого покарання, а саме обмеження волі, тому що, не став на шлях виправлення.
Під дію ст. 81 КК України підпадав по відбуттю 2/3 строку покарання, а саме: 13.01.2020 року. В зв`язку із зарахуванням строку попереднього ув`язнення, згідно ст. 72 ч.5 КК України підпадає під дію ст. 81 КВК України по відбуттю 2/3 частини строку покарання , а саме 27.08.2019 року.
Рішенням комісії ДУ «Могилів-Подільська ВК (№ 114)» - протоколом №16 від 30.08.2019 року відмовлено в застосуванні умовно-дострокового, як особі, що не довела свого виправлення.
Так, згідно положень ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Порядок дострокового звільнення від відбування покарання встановлено ст.154 КВК України. Відповідно до даного порядку, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.
Відповідно до ст. 154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.
ОСОБА_4 , прибув для відбування покарання у виді обмеження волі до Державної установи "Крижопільський ВЦ № 113» 21.08.2020 саме в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Наведені норми закону вказують на те, що право на умовно-дострокове звільнення після застосування щодо засудженого заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засуджений набуває не раніше як через рік після направлення в місця обмеження волі. Тому відповідно до положень ч. 8 ст. 154 КВК України ОСОБА_4 набуває право на умовно-дострокове звільнення з моменту спливу річного строку з дня направлення його до Державної установи "Крижопільський ВЦ № 113". Із змісту досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що такого висновку адміністрація установи не дійшла, а імперативних вимог ч.8 ст. 154 КВК України не взяла до уваги.
Враховуючи наведене, розгляд питання про умовно-дострокового звільнення засудженого є передчасним і неможливий до закінчення річного строку перебування засудженого у місці обмеження волі після заміни йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким. З врахуванням викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст. 154 КВК України, ст.ст.537, 539, 369, 372 КПК України суд,-
ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою протягом того ж строку з дня отримання копії ухвали.

Суддя: