Справа № 539/97/21
Провадження № 1-кс/539/18/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.01.2021 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі: слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого - ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 06.01.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
Слідчий Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з клопотанням про накладення арешту на відеореєстратор та автомобіль ВАЗ 210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання, та проведення будь яких ремонтних робіт, залишивши автомобіль на зберіганні на території майданчика тимчасового тримання транспортних засобів Лубенського ВП в м. Лубни по вул. Київській, 2 Полтавської області.

Клопотання мотивоване тим, що 06.01.2021, приблизно о 10:20 годині, у м. Лубни по вул. Монастирська, біля буд. 17, водій автомобіля ВАЗ 210994-20, днз. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , котрий переходив пішохідний перехід. Внаслідок наїзду ОСОБА_7 був госпіталізований до лікарні із діагнозом перелом стегнової кістки.

Відповідно до протоколу огляду автомобіль «ВАЗ 210994-20» д.н.з. НОМЕР_2 вилучено та направлено для зберігання на майданчик тимчасового тримання Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Лубни, вул. Київська, 2.

Крім того, в ході огляду вище вказаного автомобіля було вилучено відеореєстратор із вказаного автомобіля.

06.01.2021 року за постановою слідчого вилучене майно, а саме: автомобіль «ВАЗ 210994-20» д.н.з. НОМЕР_2 та відеореєстратор визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий вважає, що в даному випадку є достатні підстави вважати, що вищевказане тимчасово вилучене майно зберегло на собі сліди вчинення злочину. Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України незастосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

У зв`язку з чим для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищевказаного кримінального провадження, для збереження слідової інформації, у зв`язку з проведенням ряду експертиз, у слідчого виникла потреба накласти арешт на вилучений автомобіль та відеореєстратор.

У судовому засіданні слідчий заявлене клопотання про арешт майна підтримав та просив його задовольнити.

Володілець тимчасово вилученого майна та його захисник не заперечували проти накладення арешту на майно та відеореєстратор, але зважаючи на ризики пошкодження автомобіля на штрафмайданчику поліції просили суд дозволити зберігати арештоване майно за місцем мешкання володільця. При цьому, останній вину у скоєному правопорушенні визнав, зобов`язувався належним чином зберігати автомобіль у своєму гаражі без втручання в його конструкцію.

Зважаючи на позицію володільця майна щодо визнання вини та взятих на себе обов`язків, слідчий залишив вирішення питання про надання дозволу на зберігання арештованого автомобіля за адресою проживання володільця на розсуд суду.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши старшого слідчого, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що слідчим СВ Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000007 від 06.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 06.01.2021, приблизно о 10:20 годині, у м. Лубни по вул. Монастирська, біля буд. 17, водій автомобіля ВАЗ 210994-20, днз. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , котрий переходив пішохідний перехід. Внаслідок наїзду ОСОБА_7 був госпіталізований до лікарні із діагнозом перелом стегнової кістки.

Відповідно до протоколу огляду автомобіль «ВАЗ 210994-20» д.н.з. НОМЕР_2 вилучено та направлено для зберігання на майданчик тимчасового тримання Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м.Лубни, вул.Київська, 2.

Крім того, в ході огляду вище вказаного автомобіля було вилучено відеореєстратор із вказаного автомобіля.

Згідно постанови слідчого від 06.01.2021року вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Метою застосування арешту у цьому кримінальному провадженні є збереження речового доказу, необхідність проведення ряду експертиз для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище згадуваного кримінального правопорушення, збереження речових доказів, слідової інформації.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали кримінального провадження свідчать, що на даному етапі провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Водночас, у відповідності до приписів ч.4 ст.173 КПК України щодо застосування судом найменш обтяжливого способу арешту майна, зважаючи на визнання вини гр. ОСОБА_4 та його зобов`язання зберігати майно без його змін, з метою забезпечення максимального збереження майна(власник турбується можливістю пошкодження майна на території майданчик тимчасового тримання Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області), суд приходить до висновку про доцільність надання дозволу ОСОБА_4 на зберігання арештованого автомобіля «ВАЗ 210994-20» д.н.з. НОМЕР_2 за адресою мешкання останнього по АДРЕСА_1 .

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчий суддя не вбачає, а тому клопотання слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ :
Клопотання слідчого Лубенського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 про арешт майна, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000007 від 06.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 210994-20» д.н.з. НОМЕР_2 та відеореєстратор, що перебуває у власності ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_1 з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт відносно автомобіля до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Надати дозвіл ОСОБА_4 на зберігатися арештованого майна: автомобіля «ВАЗ 210994-20» д.н.з. НОМЕР_2 за адресою мешкання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 .

Копію ухвали слідчого судді направити слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, захисником, законним представником, цивільним позивачем, та іншими заінтересованими особами, - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, виклик яких не проводився, - у той самий строк після одержання ними копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1