Справа № 509/1320/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погодженого з процесуальним керівником прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000254 від 14.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кострома, Російської Федерації, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000254 від 14.02.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_5 .

В відповідності до наданого клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше не судимим скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

30.12.2019 року близько 17 годині 25 хвилин, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 знаходячись у приміщені магазину «РС Точка», який розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Чорноморська,1, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно зі стелажу який розташований у відділі алкогольних напоїв, викрав 2 (дві) пляшки коньяку «Шабо 0,5л 5*VSOР», вартість однієї пляшки складає 106 гривень 60 копійок, загальна вартість товару 213 гривень 20 копійок, та 1 (одну) пляшку коньяку «Шабо 0,5л 3*VS» вартість однієї пляшки складає 93 гривні 10 копійок, які ОСОБА_5 , сховав у внутрішню частину своєї куртки, яка була одягнута на ньому. Після чого оминувши лінію касового контролю не сплативши за вказаний товар, покинув вказаний магазин та в подальшому розпорядився викраденим товаром на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Далі продовжуючи свій злочинний намір, направлений на повторне викрадення чужого майна, 24.01.2020 року о 16 годин 52 хвилини ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщені магазину «РС Точка», який розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Станційна 53, направився до відділу кондитерських виробів, де з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно взяв зі стелажу шоколадні вироби, а саме «Шоколад світоч 100 грам Ексклюзив» у кількості 11 штук, вартість однієї одиниці складає 21 грн. 63 копійок, загальна вартість «Шоколад світоч 100 грам Ексклюзив» складає 237 грн.88 коп., після чого поклав їх у внутрішню частини куртки, а також із зазначеного стелажу у відділі кондитерських виробів взяв «Шоколад Мілка 90 грам з горіхом» у кількості 27 штук, вартість однієї одиниці складає 19 грн. 79 копійок, загальна вартість «Шоколад Мілка 90 грам з горіхом» складає 534 грн. 38 коп., після чого поклав вказаний товар у внутрішню кишеню своєї куртки, направився до виходу з магазину. Після чого минувши лінію касового контролю покинув магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , 11.02.2020 року о 14:31 годин більш точного часу у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебуваючи у приміщені магазину «РС Точка» який розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Станційна 53, маючий намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшовши до стелажу, де знаходилася кава, та шляхом вільного доступу взяв 2 пачки кави «Якобс Монарх 250 грам», ціна однієї одиниці складає 140 грн. 31 копійка, на загальну суму 280 грн.62 коп. та сховав дві пачки кави у внутрішню частину куртки, яка була одягнута на ньому.

Після чого ОСОБА_5 , оминувши лінію касового контролю, не сплативши за товар покинув магазин «РС Точка» тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 завдав магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », матеріальну шкоду на загальну суму 1369 гривень 08 копійок.

Таким чином ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

За сукупністю кримінальних правопорушень, умисні дії ОСОБА_5 , належить кваліфікувати за ч.1 та ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

06.03.2020 відносно ОСОБА_5 винесено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Підозра ОСОБА_5 обґрунтована зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив середньої тяжкості кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді арешту строком від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

На думку слідчого, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які унеможливлюють застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, а саме: п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як підозрюваний ОСОБА_5 не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, не має міцних соціальних зв`язків; на теперішній час його місце знаходження не встановлене; п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України: вчинити інші кримінальні правопорушення, так як підозрюваний не працюючий, постійного джерела доходу не маючий.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Слідчий вважає, що підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 є цілком обґрунтованими.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.9 Конституції України міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України

Так, положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді відповідних клопотань про обрання запобіжного заходу, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява № 42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою - є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, судом враховується правова позиція ЄСПЛ, викладена у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (inabstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка слугувала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ). Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі "Таран проти України" зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Неистяк проти Словаччини», заява №65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі проти Польщі» (Ladentv. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредіновпроти України» (v.Ukraine),заява № 38717/04, п. 86).

На підставі досліджених матеріалів провадження, суд вважає встановленим наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує слідчий у своєму клопотанні.

Кримінальним кодексом України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачено покарання у вигляді арешту строком від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Суд вважає, що слідчим та прокурором ні в клопотанні, ні в поясненнях в судовому засіданні не надано аргументованого обґрунтування неможливості застосування до підозрюваного інших, передбачених КПК України видів запобіжних заходів крім тримання під вартою, тому суд вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, і застосування саме такого запобіжного заходу забезпечить належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.181, 183, 193, 194, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погодженого з процесуальним керівником прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000254 від 14.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід в вигляді домашнього арешту в нічний час доби, з 20.00 години до 06.00 години наступного дня, строком на 60 днів, до 12.11.2020 р.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області за першою вимогою;

2) щодня з 20.00 години до 06.00 години наступного дня не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та контактних номерів телефонів;

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 про наслідки ухилення від покладених обов`язків.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію 12.11.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення, а іншими особами з дня її отримання.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 18.09.2020 р. о 09.15.

Слідчий суддя ОСОБА_1