1Справа № 335/8401/20 1-кс/335/289/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000744 від 02 жовтня 2020 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

- 17.06.2008 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 296 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі позбавлення волі;

- 27.02.2009 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ст. 395 КК України, та звільнений на підставі ст. 49 КК України, як особа, яка знаходиться під вартою в СІЗО м. Запоріжжя з 15.02.2009 до 21.04.2010 року;

- 17.07.2012 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 355, ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений з під варти в залі суду 17.07.2012 у зв`язку з фактичним відбуттям покарання строком 5 років 6 місяців в період знаходження під вартою, ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 06.12.2012 вирок змінений, ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 355, ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 263, ч.1 ст.70 КК України та призначено покарання в вигляді 5 років позбавлення волі;

- 26.12.2013 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 14.02.2014 року по відбуттю строку покарання;

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000744 від 02 жовтня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 162, ч. 4 ст. 189 КК України.

У клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01.10.2020 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб спільно із ОСОБА_6 , прибув до багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , де останній через балкон, що розташований на другому поверсі, незаконно проник до квартири АДРЕСА_4 зазначеного будинку.

Далі, перебуваючи у приміщенні квартири, ОСОБА_6 , діючи відповідно до визначеної та узгодженої із ОСОБА_5 ролі, погрожуючи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 предметом, що за зовнішніми і конструктивними ознаками подібний до вогнепальної зброї пістолетом та, застосовуючи психічний примус із погрозами фізичного насильства шляхом розправи над ОСОБА_7 , придушив волю останнього, вивів його проти волі на вулицю і посадив до автомобіля «Honda CR-V», сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , тим самим незаконно позбавив волі ОСОБА_7 та викрав його.

Далі, приблизно о 06 годині 00 хвилин, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, утримуючи ОСОБА_7 під своїм контролем, всупереч його волі, обмежуючи його свободу, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, з метою полегшення вчинення вимагання, продовжували утримувати потерпілого у вказаному автомобілі та перевезли його до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , який належить матері дружини потерпілого ОСОБА_9 .

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , на території, в житлових та господарчих приміщеннях зазначеного домоволодіння, діючи спільно та узгоджено, погрожуючи ОСОБА_7 фізичною розправою та предметом, що за зовнішніми і конструктивними ознаками подібний до вогнепальної зброї пістолетом, застосовуючи до нього фізичне насильство шляхом побиття, завели його до вказаного будинку, де продовжили утримувати його приблизно до 07 годин 00 хвилин та вимагати грошові кошти, після чого покинули вказане місце у невідомому напрямку, продовжуючи незаконно утримувати ОСОБА_7 у вказаному транспортному засобу під своїм контролем в межах території Синельниковського району Дніпропетровської області.

03.10.2020 року труп ОСОБА_7 виявлено на території біля с. Суха Калина Синельниківського району Дніпропетровської області із тілесними ушкодженнями.

За даним фактом 02.10.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000744 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

Крім того, за наведених вище обставин, 01.10.2020 року ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб спільно із ОСОБА_6 , в ході та після викрадення ОСОБА_7 із його житла в квартирі АДРЕСА_6 , погрожуючи ОСОБА_7 предметом, що за зовнішніми і конструктивними ознаками подібний до вогнепальної зброї пістолетом та, застосовуючи психічний примус із погрозами фізичного насильства шляхом розправи над ним, в салоні автомобіля «Honda CR-V», сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у користуванні співучасників, висунули потерпілому ОСОБА_7 незаконні вимоги про погашення боргового зобов`язання у розмірі 100 000 гривень, якого у дійсності не існувало.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на вимагання грошових коштів, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , застосовуючи психічне насильство до ОСОБА_7 , яке супроводжувалось залякуванням фізичною розправою та обмежуючи останнього у свободі в салоні транспортного засобу, проти волі, приблизно о 06 годині 00 хвилин, 01.10.2020 року, доставили його за адресою: АДРЕСА_5 , який належить матері дружини потерпілого ОСОБА_9 .

Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , тримаючи ОСОБА_7 в обмежених умовах, продовжували висувати потерпілому свої незаконні вимоги про передачу їм грошових коштів на загальну суму 100 000 гривен, після чого покинули вказане місце у невідомому напрямку, продовжуючи незаконно утримувати ОСОБА_7 у вказаному транспортному засобу під своїм контролем в межах території Синельниковського району Дніпропетровської області. При цьому, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , в процесі вимагання та викрадення ОСОБА_7 , залишаючи його під своїм контролем, знаходячись у невстановленому місці, погрожуючи останньому застосуванням фізичного насильства, з метою спонукати потерпілого передати співучасникам вимагання належні йому грошові кошти, тобто вчинити дії, що суперечили його волі, завдали йому тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких настала смерть потерпілого.

За даним фактом 06.10.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000370 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

05.10.2020 року, із дотриманням правил, передбачених ст.ст. 111, 112 та 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, а також направлено повідомлення з обов`язком з`явитися до слідчого.

Ухвалою слідчого судді від 05.10.2020 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

13.11.2020 року ОСОБА_5 було затримано на підставі ухвали слідчого судді та 14.11.2020 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 14.11.2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який ухвалою слідчого судді від 26.11.2020 року продовжено до 24.01.2021 року.

Посилаючись на те, у кримінальному провадженні зібрано достатньо доказів, якими обґрунтовано повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні інкримінованих злочинів, однак завершення досудового розслідування до вказаного строку не є можливим, внаслідок складності провадження та необхідністю проведення ряду процесуальних та слідчих дій, а також зазначаючи, що з урахуванням тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , не зменшилися ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на 60 днів, зазначаючи, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав на підставах, викладених у клопотанні, та наполягав на його задоволенні.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечував, посилаючись на недоведеність ризиків, просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував, підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000744 від 02 жовтня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 162, ч. 4 ст. 189 КК України, у якому 05.10.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

13.11.2020 року ОСОБА_5 було затримано на підставі ухвали слідчого судді та 14.11.2020 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 14.11.2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який ухвалою слідчого судді від 26.11.2020 року продовжено до 24.01.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, у зв`язку з чим ухвалою слідчого судді від 19.01.2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000744 продовжено до шести місяців.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує наявність обставин, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, також слідчий суддя враховує обсяг підозри та тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Також, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше неодноразово засуджений.

З урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , а також доказів та обставин, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним наявність на час розгляду клопотання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На переконання слідчого судді, оскільки, матеріалами клопотання підтверджено, що встановлені раніше ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , на даний час продовжують існувати, захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно останнього виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Доводи сторони захисту в цій частині щодо недоведеності ризиків, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання слідчого.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя враховує суспільну небезпеку інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочинів, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним, а також спричинені наслідки.

Таким чином, в ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує доводи сторони захисту про відсутність у ОСОБА_5 намірів перешкоджати проведенню досудового розслідування, однак, з урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, приходить до висновку про недостатність таких даних для оцінки поведінки підозрюваного належною при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу. Доводи сторони захисту щодо неможливості утримання підозрюваного в умовах ізоляції не підтверджено належними доказами.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Беручи до уваги, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися ризики, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчим суддею не визначається розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання про строк дії даної ухвали, слідчий суддя виходить з положень ст.ст. 115, 197, 219 КПК України, та вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на шістдесят днів, тобто до 19.03.2021 року.

Керуючись, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком до 19.03.2021 року включно.

Встановити строк дії даної ухвали до 19.03.2021 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1