Дата документу 30.11.2020 Справа № 554/9239/20
Єдиний унікальний номер справи: № 554/9239/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту
30 листопада 2020р. м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 , про обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканеця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, працюючого водієм Представництва «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ», одруженого, маючого на утриманні доньку 14 років, раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.10.2020, о 08 годині 56 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи на робочому місці, керував вантажним автомобілем MAN tgs 41.400 д.н.з НОМЕР_1 , та рухався по автодорозі Київ -Харків - Довжанський в напрямку міста Києва, де проїжджаючи в районі 238 км + 800 м. Хорольського району Полтавської області, виконуючи маневр розвороту у встановленому для цього місці, грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 Правил Дорожнього руху України, а саме, допустив неуважність, змінив напрямок свого руху та не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ 21144, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався по головній дорозі у напрямку м. Полтава, допустивши з ним зіткнення.

В результаті даної події, водій автомобіля ВАЗ 21144, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , відповідно висновку судово-медичної експертизи, № 92 від 23.11.2020, отримав тілесні ушкодження у вигляді: рани обличчя, синці обличчя, множинні рани та подряпини обличчя, садна верхніх та нижніх кінцівок, крапкові рани правої підключичної ділянки, лівого ліктьового згину та правого променево-зап`ясткового суглобу, множинні переломи лобної, тім`яної, потиличної , скроневої кісток та основи черепа, вертикальний перелом верхньої щелепи зліва по типу ФОР 2, закритий перелом кісток носу. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів або при ударі об такі і могли утворитися внаслідок зіткнення легкового автомобіля з вантажним транспортним засобом (автомобілем), в салоні одного з яких знаходився потерпілий на що вказують характер та локалізація ушкоджень, а також дані обставини справа і в своїй сукупності, та, відносно живої особи, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, і які безпосередньо викликали його смерть.

Смерть ОСОБА_7 наступила від крововиливів в мозок і під його оболонки внаслідок множинних переломів кісток черепа та лицьових кісток.

Також, в результаті даної пригоди, пасажир автомобіля ВАЗ 21144, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , відповідно висновку судово-медичної експертизи, №112 від 26.11.2020 отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому нижньої щелепи справа та зліва, закритого перелому верхньої щелепи справа та зліва, множинних переломів кісток гайморових пазух, кісток носу, виличних кісток, закритого багатоскалкового перелому хірургічної шийки плечової кістки та голівки її зі зміщенням відломків, закритого перелому бокової маси крижкової кістки зліва, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеню, рани нижньої щелепи, саден та подряпин на обличчі, гематоми правої підочної ділянки утворилися від дії тупих предметів або об такі. Дані ушкодження утворилися в короткий проміжок часу та могли утворитися при вказаних обставинах і вказаний строк, як вказано в описовій частині постанови і кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я.

Згідно висновку автотехнічної експертизи № 866 від 23.11.2020, у діях водія ОСОБА_6 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, а саме: п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. п. 10.4 Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди та він мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, для чого у нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру.

Таким чином, своїми необережними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_7 та заподіяли середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_8 ОСОБА_6 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

У вчиненні правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із середньою освітою, працюючий водієм Представництва «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ», одружений, маючий на утриманні доньку 14 років, раніше не судимий. 27.11.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, винним себе визнає та щиро розкаюється.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди; протоколом огляду трупа ОСОБА_7 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 висновками судово-медичних експертиз; висновками транспортно-трасологічних експертиз; висновком автотехнічної експертизи; та іншими матеріалами досудового розслідування.

Під час досудового розслідування встановлено ризики та підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Метою застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, зможе ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення. 2) Незаконно впливати на потерпілу у кримінальному провадженні. 3) Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України установлено, що підставою застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за вчинення якого передбачено позбавлення волі від трьох до восьми років, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У порядку ст. 208 КПК України підозрюваний не затримувався.

При вирішенні питання про доцільність застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту просив суд врахувати практику Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Інші більш м`які запобіжні заходи, ніж домашній арешт, не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 з наступних причин: особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, може переховуватися від органів слідства та суду. особиста порука на адресу слідчого управління та прокуратури області не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_6 застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу;

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з домашнім арештом, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають вільне безконтрольне пересування підозрюваного, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання.

Підозрюваний та захисник з клопотанням слідчого не погодились, просили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

З огляду на викладене та з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігання зазначеному вище ризику до підозрюваної слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.

Керуючись вимогами ст. ст., 181, 184, 194, 195 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 , про обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, працюючого водієм Представництва «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ», одруженого, маючого на утриманні доньку 14 років, раніше не судимого - задовольнити

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, а саме з 22 год. 00 по 06 год. 00 год. строком до 26.01.2021 року, в межах строку досудового розслідування, без застосування електронного засобу контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом; не відлучатися від свого місця проживання, в якому він зареєстрований, проживає; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування з свідками кримінального провадження, за виключенням як за ініціативою слідчого чи прокурора в їх присутності.

Строк дії ухвали до 26.01.2021 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1