Справа № 308/5577/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки судового засідання ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали контрольного провадження 11-кп/4806/1056/20 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23. 10. 2020.
Цією ухвалою суду задоволено клопотання прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та продовжено строк тримання під вартою з одночасним визначенням застави - 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 84 080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) грн., щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Із матеріалів вбачається, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000621 від 25. 05. 2020 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, знаходиться в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.
Задовольняючи клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , суд першої інстанції вказав, що судове провадження щодо обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_5 триває, підстав для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу щодо останнього у вигляді тримання під вартою не має, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з якими відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02. 07. 2020 обрано запобіжний захід - тримання під вартою, який продовжувався ухвалою цього ж суду від 28. 08. 2020, не зменшилися та не змінилися. Також суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_5 обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину, а тому може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того суд першої інстанції врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 і те, що судовий розгляд кримінального провадження за його обвинуваченням триває, а тому враховуючи, що наявність вищевказаних ризиків свідчить про неможливість запобіганню ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оцінивши всі обставини кримінального провадження в сукупності, за клопотанням прокурора продовжив строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до 21. 12. 2020 включно.
-2-

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить ухвалу суду від 23. 10. 2020 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави скасувати та обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ухвала є незаконною, необґрунтованою і такою, що не відповідає практиці Європейського суду з прав людини, оскільки не містить жодних доказів про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, чи з`явлення нових даних, які підтверджують існування вказаних ризиків. На його думку, немає жодних підстав, які б вказували на існування ризиків, які б виправдовували його подальше тримання під вартою і такі не були встановлені в судовому засіданні. Також зазначає, що суд першої інстанції застосував до нього і заставу, розмір якої вважає непомірним, тому і в цій частині вважає ухвалу суду незаконною.
Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Крім того апеляційний суд враховує думку обвинуваченого ОСОБА_5 , який не заперечив проти розгляду його апеляційної скарги у відсутності його захисника та прокурора.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали контрольного провадження, обговоривши доводи обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 не підлягає до задоволення, з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.
Ухвалюючи рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, місцевий суд повинен з`ясувати доцільність продовження застосування запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 - 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався.

-3-

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Зі змісту ст. 199 КПК України вбачається, що слідчий суддя продовжує строк тримання під вартою за умови, що прокурор, слідчий доведуть існування заявлених ними ризиків, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; та наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання прокурора у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 про продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою. Прокурором доведено, що заявлені ним в клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися й виправдовують подальше тримання ОСОБА_5 під вартою, натомість стороною захисту даних, які б свідчили про відсутність цих ризиків - не надано.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судом об`єктивно враховано, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких, ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення ним іншого кримінального правопорушення, не зменшились. До того ж судовий розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 триває.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення визначеного строку дії запобіжного заходу про тримання ОСОБА_5 під вартою, а передбачені ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для застосування

-4-

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02. 07. 2020, який продовжувався ухвалою цього ж суду від 28. 08. 2020, на день розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , не зменшились.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про необґрунтоване застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та за визначення застави у непомірному для нього розмірі, є неспроможними, оскільки саме такий запобіжний захід був застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02. 07. 2020. Зазначена ухвала суду є чинною, а тому підстав для сумнівів у законності застосування саме такого запобіжного заходу не виникає. Як вбачається зі змісту зазначеної ухвали, судом були встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Посилання ж на інші нові обставини, які б свідчили про те, що заявлені ризики зменшились та не виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, апеляційна скарга ОСОБА_5 не містить. Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 умисного тяжкого злочину, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, кількості доведених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, спростовує доводи обвинуваченого про необґрунтоване продовження застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала суду про задоволення клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 є обґрунтованою, законною, постановлена з дотриманням вимог статей 177, 178, 183 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду обвинуваченим не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів контрольного провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 331, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т АН О В И В:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23. 10. 2020 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: