Справа № 638/9584/20
Провадження № 1-кп/638/1287/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу за обвинувальним актом кримінального провадження № 0001789 від 01.04.2020 року у відношенні ОСОБА_4 за ч.3 ст.190, ч.4 ст.358, ч.5 ст.27, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в:

13.07.2020 року в провадження Дзержинського районного суду м.Харкова надійшов обвинувальний акт кримінального провадження № 0001789 від 01.04.2020 року у відношенні ОСОБА_4 за ч.3 ст.190, ч.4 ст.358, ч.5 ст.27, ч.4 ст.358 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на відсутність ризиків, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що підтверджується зрілим віком обвинуваченого, наявністю поганого стану здоров`я ряду хронічних захворювань, зокрема хронічний вірусний гепатит «С», намаганням утримувати непрацездатних батьків. Також вказав, що обвинувачений повністю визнав свою провину у вчиненні інкримінованих правопорушень, сприяє розкриттю злочину, надав свої показання, вказавши при цьому на організатора злочину, а тому на даний час сторона обвинувачення не вбачає необхідності у продовженні застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість зміни на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлене прокурором клопотання, зобов`язався допомагати слідству, з`являтися до суду у бідь який час за першим викликом, вказав про наявність хронічних хвороб, батьків похилого віку на утриманні.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт з додатками до нього, суд прийшов до наступного.

Згідно ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. п. 1-5 ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт ; тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.358, ч.5 ст.27, ч.4 ст.358 КК України, які відносяться до тяжких злочинів, відповідно до вимог ст. 12 КК України.

Кримінальне провадження знаходиться на стадії підготовчого судового засідання.

Метою судового розгляду відповідно до глави 28 КПК України є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначених прокурором в обвинувальному акті кримінальних правопорушеннях за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом, що виключає можливість оцінки судом обґрунтованості підозри у розумінні п. 175 рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук і Йонкало проти України» та інших рішень Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» і «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Вирішуючи питання продовження строку подальшого тримання особи під вартою, суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у своєму клопотанні про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт не дають достатні підстави вважати про відсутність існування ризиків можливості переховуватися від суду та незаконного впливу обвинуваченого на потерпілого, свідків.

Суд оцінює наявність ризику можливості переховування обвинуваченого від суду (продовження існування цього ризику) як цілком ймовірний з огляду на тяжкість можливого покарання у разі визнання його винним у вчиненні, що може спонукати до вчинення спроби ухилитися від суду.

ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий в тому числі за тяжкі злочини.

Вирішуючи питання продовження строку подальшого тримання під вартою обвинуваченого суд враховує його вік та стан здоров`я. На підтвердження поганого стану здоров`я обвинуваченого, що в тому числі на думку прокурора є підставою зміни запобіжного заходу, надано виписки з медичних установ датовані 1990 року, 2014 року, тобто з моменту їх складання та видачі минув значний проміжок часу, на теперішній час не можливо встановити стан здоров`я ОСОБА_4 , даних про неможливість утримання останнього в умовах ізоляції суду не надано, а тому суд відхиляє доводи сторони обвинувачення про поганий стан здоров`я обвинуваченого.

Суд зазначає, що доказів на підтвердження наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків учасниками кримінального провадження не надано.

Тривалість перебування обвинувачених під вартою не є підставою, що передбачена діючим КПК України для зміни запобіжного заходу.

За таких обставин, враховуючи продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого (ризиків можливості переховуватися від суду та незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні) та неможливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а також враховуючи вік та стан здоров`я обвинуваченого; репутацію; майновий стан; розмір майнової шкоди; відсутність доказів на підтвердження наявності у них міцних соціальних зв`язків та такого стану здоров`я, що унеможливлює його перебування в умовах слідчого ізолятора, суд вважає, що обвинуваченому можливо продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів, а клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу на цілодобовий арешт залишити без задоволення через безпідставність та недоведеність обставин, на які він посилався, що на його думку свідчили про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314,315 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб - до 14 вересня 2020 року.

Оголосити перерву у підготовчому судовому засіданні до 11 год. 27 липня 2020 року у зв`язку з неявкою потерпілого, для виклику останнього.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1