Справа № 444/1273/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/910/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року у м.Львові
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду
під головуванням судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 10 липня 2020 року відносно ОСОБА_7 ,
з участю: прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_10 ,

встановила:

Вироком Жовківського районного суду Львівської області від 10 липня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з моменту затримання ОСОБА_7 після звернення цього вироку до виконання.
Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_7 , застосований ухвалою Галицького районного суду м. Львова, залишено до набрання вироком законної сили.
Стягнуто з ОСОБА_7 за проведення автотехнічної експертизи №15/2/455 від 30.04.2020 року 1634 грн. 50 коп.; комплексної відеотехнічної та автотехнічної експертизи №15/2/501 від 07.05.2020 року 2451 грн. 75 коп. в дохід держави.
Скасовано арешт майна - мотоцикла "Viper", реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 06.04.2020 року.
Вирішено питання про речові докази.
За вироком суду, ОСОБА_7 , 05 квітня 2020 року приблизно о 16 годині 15 хвилин, керуючи мотоциклом "Viper", реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним вул. Першотравневою, що у с. Гійче Жовківського району Львівської області у напрямку до с.м.т. Рава-Руська, грубо порушив вимоги Р.1 п.п. 1.2, 1.5. 1.10 (в частині визначення термінів «дорожні умови» та «дорожня обстановка», «безпечна швидкість»); Р.2 п.2.3 б), д), 2.9 а); Р.12 п.п. 12.1; 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, які виразилися в тому, що він приступив до керування транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (згідно висновку токсикологічної експертизи №1219/2020-Т в крові виявлено етиловий спирт в кількості 1,39 проміле), проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не обравши безпечної швидкості руху, на лівосторонньому заокругленні дороги, яка згідно висновку комплексної відеотехнічної та автотехнічної експертизи №15/2/501 становила 73,71 ....79,85 км/год, що є перевищенням максимально допустимої швидкості встановленої в межах населеного пункту, як наслідок не впорався з керуванням, та в подальшому виїхав на праве по ходу свого руху узбіччя, де здійснив наїзд на перешкоду у вигляді дерева. У результаті даної ДТП пасажиру керованого ОСОБА_7 транспортного засобу - ОСОБА_11 згідно висновку судово-медичної експертизи №911/20 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми голови - крововилив в м`які покрови голови у правій скроневій ділянці і відповідно йому лінійного перелому правої скроневої кістки з переходом на основу черепу, крововиливів під м`які мозкові оболонки в проекції обох лобних та скроневих часток, на всьому протязі базальної поверхні обох півкуль та на поверхні стовбурової ділянки головного мозку з проривом крові у бокові шлуночки; тупу травму грудної клітки у вигляді масивного крововиливу у м`язи грудей зліва від рівня верхнього краю ключиці до 6-го ребра, прямих переломів 2,3,4,5-го ребер зліва по середньо-ключичній лінії з пошкодженням пристінкової плеври та з крововиливами навколо, множинних розривів тканини лівої легені по передній поверхні, крововиливу в навколоаортальну жирову клітковину, крововиливів в прикореневі ділянки обох легень, крововиливу в ліву плевральну порожнину (гемоторакс об`ємом 1,5л крові); тупу травму живота у вигляді крововиливів у зв`язки печінки та селезінки, розривів тканини селезінки з крововиливом в черевну порожнину (гемоперитонеум об`ємом 1л крові); розрив шийного відділу хребта на рівні 1-го міжхребцевого диску з пошкодженням спинного мозку; закритий перелом правої плечової кістки у нижній третині, закритий перелом правої променевої кістки у верхній третині, садно у правій завушній ділянці з переходом на вушну раковину, множинні садна на всьому протязі правої дуги нижньої щелепи та на чолі по центру, садно на чолі зліва, садно на спинці носа, дрібні садна на лівій щоці, два садна по зовнішній поверхні лівого передпліччя в середній третині, два садна по зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, множинні садна по тильній поверхні правої кисті та по тильній поверхні усіх пальців на основних фалангах, множинні садна на животі справа з переходом в здухвинну ділянку, множинні садна по зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, чотири садна по передній поверхні правого стегна у нижній третині, садно по зовнішній поверхні правого колінного суглобу, два садна по передній поверхні правої гомілки у верхній третині, садно по передній поверхні лівої гомілки, в середній третині, садно з дрібними саднами навколо по задній поверхні лівого стегна у нижній третині, синець по внутрішній поверхні правого стегна в середній третині. Виявлена тупа травма тіла перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого і за критерієм небезпеки для життя в момент її спричинення має ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Наявні тілесні ушкодження виявлені на трупі є прижиттєві, утворилися в короткому проміжку та у швидкій послідовності незадовго до настання смерті від контакту з твердими тупими предметами, могли виникнути при ДТП. Причиною смерті гр-на ОСОБА_11 є тупа поєднана травма тіла у вигляді перелому кісток черепу з крововиливами під м`які мозкові оболонки, розриву шийного відділу хребта на рівні 1-го міжхребцевого диску шийного відділу хребта з пошкодженням спинного мозку, переломів ребер з крововиливами у м`які тканини, у внутрішні органи, множинних розривів тканини лівої легені та селезінки з крововиливом в ліву плевральну та у черевну порожнини, що призвело до гострої крововтрати і підтверджується судово-медичними даними експертизи його трупа.
На вказаний вирок суду захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинувачено та правильність кваліфікації його дій, просить оскаржуваний вирок змінити у частині призначеного покарання, призначивши обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку.
На підтримку своїх апеляційних вимог захисник покликається на те, що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, і є явно несправедливим через суворість. Вважає, що у даному кримінальному провадження наявні підстави для застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України. Звертає увагу на особу обвинуваченого, який свою вину визнав та щиро розкаявся, сприяв слідству та суду, виконував умови запобіжного заходу, позитивно характеризується за місцем проживання, є сиротою, раніше ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, примирився з потерпілою та неодноразово просив у неї пробачення. Вказує, на позицію потерпілої, яка не має до ОСОБА_7 претензій та клопоче про застосування до нього положень ст. 75 КК України. Вказує, що у результаті своїх дій ОСОБА_7 втратив близького товариша, і це вже є для нього покаранням. Крім цього, покликається на стан здоров`я обвинуваченого, який у результаті даної дорожньої пригоди отримав серйозну травму руки, і не маючи коштів на лікування має ризик залишитись інвалідом.
При апеляційному розгляді захисник ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_10 підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів, та просили таку задоволити.
Прокурор заперечив апеляційну скаргу захисника та зазначив про законність та обґрунтованість вироку суду.
Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та не оспорюється в апеляційному порядку.
Згідно вироку суду першої інстанції, свою вину обвинувачений у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся.
Правова кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України, на переконання колегії суддів, є вірною та в апеляційному порядку не оспорюється.
Щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то слід вказати наступне.
В силу вимог ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Колегією суддів встановлено, що при призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, конкретні обставини кримінального правопорушення та його наслідки, якими є смерть людини, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, - щире каяття, а також наявність обставини, яка обтяжує покарання, - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Призначене ОСОБА_7 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у межах санкції даної норми закону, у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки відповідає вимогам чинного законодавства.
Разом з тим, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, що у даному випадку виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції від суспільства.
Відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Врахувавши наведені у вироку дані про особу обвинуваченого, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягується вперше.
Крім цього, на думку колегії, у даному випадку необхідно врахувати і позицію потерпілої ОСОБА_10 , яка у судовому засіданні суду першої інстанції зазначила, що обвинувачений з її сином перебували в дружніх відносинах. Обвинуваченому вона пробачила, претензій до нього не має. Вважає, що вони їхали за спільною згодою. Зазначила, що обвинувачений жаліє про те, що трапилося. А в судових дебатах потерпіла просила ОСОБА_7 не карати.
При апеляційному розгляді потерпіла ОСОБА_10 підтримала свою позицію щодо відсутності претензій до обвинуваченого та просила призначити останньому покарання із випробуванням.
При цьому, колегія суддів враховує і конкретні обставини кримінального провадження, які полягають у тому, що потерпілий, який загинув, був пасажиром керованого ОСОБА_7 мотоцикла, тобто добровільно погодився на пересування транспортним засобом під керуванням особи, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, під час апеляційного розгляду захисник та обвинувачений пояснили, що ОСОБА_7 внаслідок травми, яку отримав при аварії, став інвалідом, у нього взагалі не працює права рука (кінцівка всихається), та надали суду довідку МСЕК №358181 від 03.09.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_7 встановлена третя група інвалідності безтерміново.
Враховуючи позитивну посткримінальну поведінку ОСОБА_7 та інші характеризуючи дані про особу обвинуваченого (зокрема встановлення ОСОБА_7 вже після постановлення вироку інвалідності безстроково), апеляційний суд дійшов переконання, що ОСОБА_7 на даний час не становить підвищеної суспільної небезпеки, а тому надалі досягнення мети його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушеньможливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за поведінкою впродовж трьохрічного іспитового строку, що передбачено законом.
З урахуванням викладених вище обставин кримінального провадження, даних про особу винного, який на даний час не представляє підвищеної суспільної небезпеки, обставини, що пом`якшує покарання, а також вищенаведену позицію потерпілої, колегія суддів дійшла висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без відбування основного покарання й звільнення його на підставі ст.75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю три роки та з покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України.
Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
У решті вирок слід залишити без зміни.
Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 409, 419 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задоволити.
Вирок Жовківського районного суду Львівської області від 10 липня 2020 року відносно ОСОБА_7 змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку два роки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:
Судді: