Справа № 482/408/19
Номер провадження 1-кп/482/22/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року м.Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

в присутності потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса кримінальне провадження (зареєстроване в ЄРДР за № 0000054 від 01.02.2019 року) по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сухий Єланець Новоодеського району Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, невійськовозобов`язаного, неодруженого, на утриманні одна малолітня дитина, не працюючого, раніше судимого: 1) 17.01.2008 Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік; 2) 12.04.2010 Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України з застосуванням ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 3) 01.03.2012 Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України з застосуванням ст.ст.70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 , будучи раніше судимим за скоєння майнових злочинів, обвинувачується в тому, що перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_8 , розташованого по АДРЕСА_2 , на яку потрапив шляхом вільного доступу, в ніч з 24.10.2018 на 25.10.2018 (точного часу не встановлено), переслідуючи прямий умисел направлений на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та, бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з колодязя, розташованого на території вказаного домоволодіння, таємно викрав (витягнув) водяний насос марки «Водолій», вартістю 1472 гривні.
У подальшому ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 1472 гривень.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_9 , будучи раніше судимим за скоєння майнових злочинів, у ніч з 31.01.2019 на 01.02.2019 (точного часу не встановлено), потрапивши шляхом вільного доступу на територію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , заліз на дах гаражу, відвів шифер, таємно проник до приміщення гаражу, звідки, відчинивши ворота, та, переслідуючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та, бажаючи їх настання, таємно викотив мотоцикл марки «Дніпро 11», синього кольору, 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .
Далі, ОСОБА_9 зачинив ворота та прокотив вказаний мотоцикл від будинку, залив раніше заготовлений бензин та з місця події зник, тим самим незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, яким розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 5000 грн.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення, повторно.

03.02.2020 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_9 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_9 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_9 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, щодо узгодженого покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді двох років обмеження волі, за ч.2 ст.289 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України визначили остаточне покараня шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 5 років позбавлення волі. Застосувати ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки. Сторони надали згоду на призначення покарання, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи встановлені слідством. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надали прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_9 .

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь яких обставин, які примусили ОСОБА_9 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_9 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, які враховуючи положення ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості та тяжких.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, пояснення обвинуваченого суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_9 слід кваліфікувати

- за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

- за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення, повторно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілим.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Суд, в порядку ст.474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того вказані обставини були підтверджені в судовому засіданні захисником ОСОБА_10 , який був присутній під час укладення угоди.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР № 0000054 від 01.02.2019 року, між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_9 та призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визнати винуватим ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України та ч.2 ст.289 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України 2 (два) роки обмеження волі;

- за ч.2 ст.289 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 остаточне покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Згідно частин 2, 3 ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

В силу п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі:

- частини (деталі) мотоциклу марки "Дніпро 11", які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 залишити йому як власнику;

- аерозольний балончик з фарбою чорного кольору, який перебуває в кімнаті зберігання речових доказів Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області повернути ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений на протязі 30 діб до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1