Номер провадження: 11-кп/813/1700/20
Номер справи місцевого суду: 522/3266/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі: секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12.06.2020р. в рамках підготовчого судового розгляду кримінального провадження №0006898, внесеного до ЄРДР 31.12.2019 року, якою відносно:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом першої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, в рамках підготовчого судового розгляду кримінального провадження №0006898 від 31.12.2019 року бувпродовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.08.2020 року без визначення розміру застави.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції врахував обставини, передбачені статтями 177-178 КПК України, особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, а також те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, яка загрожує у разі визнання ОСОБА_9 винуватим.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що прокурором доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, зможе продовжити злочинну діяльність; вчинити інші кримінальні правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; знищити, сховати та спотворити речі і документи, які мають істотне значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення; переховуватися від суду та чинити тиск на свідків та потерпілого, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_9 .

Суд врахувавши положення ч. 4 ст. 183 КПК України, а також обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , взяв до уваги, що злочин вчинено із застосування насильства, тому розмір застави не визначав.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 зазначив, що ухвала підлягає скасуванню з огляду на наступне:
- прокурор, звертаючись із клопотанням про продовження строку тримання під вартою із пропуском процесуального строку, грубо порушив приписи статей 9, 12, п. 20-5 розділу ІХ КПК України, що вказує на незаконне позбавлення особи права на свободу;
- прокурор в клопотанні вказуючи на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, всупереч вимогам ст.ст. 132, 184 КПК України не зазначив, якими доказами підтверджуються наявність відповідних ризиків;
- під час розгляду клопотання прокурора сторона захисту надала докази ненадання обвинуваченому ОСОБА_9 медичної допомоги у ДУ «Одеський слідчий ізолятор», що свідчить про неможливість його перебування у слідчому ізоляторі.
Посилаючись на викладене, захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою його фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , строком 2 місяці, поклавши на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язок прибувати за першою вимогою до суду.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив суд її задовольнити, на особистій участі в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_9 не наполягав, просив розглянути справу за відсутності обвинуваченого.
Прокурор ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив суд відмовити у її задоволенні, судове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частиною першою статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 4 ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено права кожного, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

З огляду на що, Рішенням Конституційного Суду №4-р/2019 від 13.06.2019 р. положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України, а ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 12.06.2020 р. підлягає апеляційному оскарженню.
Як вбачається з матеріалів провадження, а також копії обвинувального акту, на розгляді в Приморському районному суду м. Одеса знаходиться кримінальне провадження №0006898, внесеного до ЄРДР 31.12.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Відповідно до положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №4-р/2019 від 13.06.2019 р. (далі - Рішення) зобов`язано Верховну Раду України привести нормативне регулювання, встановлене ч. 2 ст. 392 КПК України, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Разом з тим, на час розгляду апеляційної скарги на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12.06.2020 р., на виконання Рішення будь-яких змін до КПК України, які б визначали процедуру розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції щодо застосування запобіжного заходу під час розгляду кримінального провадження по суті, не внесені.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується. Виходячи з положень п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами, тобто рішення суду першої інстанції, ухвалене до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України не входять до вказаного переліку, та не передбачають витребування матеріалів провадження.

Також, зважаючи на те, що приписами ст. 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, апеляційний суд у даному випадку позбавлений можливості досліджувати докази, які б на даному етапі судового розгляду справи по суті дали можливість суду апеляційної інстанції робити висновки щодо наявності, або відсутності підстав щодо продовження обвинуваченому (-им) запобіжного заходу.

Такі обставини досліджуються безпосередньо судом першої інстанції під час судового провадження та за результатами перевірки в порядку статей 89, 94 КПК України доказів, які на момент застосування (в тому числі, продовження дії запобіжного заходу) дають підстави суду прийняти рішення відповідно до положень ст. 331 КПК України.

Тобто, апеляційний суд, по суті, позбавлений можливості надати правову оцінку обґрунтованості пред`явленого особам обвинувачення, оскільки, окрім як дослідивши обвинувальний акт, а також ухвалу суду щодо продовження запобіжного заходу та копії журналу судових засідань, не має законних на те підстав для дослідження будь-яких доказів, що можуть бути підставою для продовження або застосування запобіжного заходу у судовому засіданні.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом, а питання його обґрунтованості має знайти своє відображення у рішенні суду першої інстанції, прийнятому по суті розгляду обвинувального акту, з огляду на аналіз наявних доказів.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, судом першої інстанції зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконано в повній мірі та враховано їх при постановленні ухвали.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Проте, зважаючи на обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_9 злочину, який скоєний умисно, з корисливих мотивів, з погрозою застосуванням насильства небезпечного для життя особи, поєднаний з проникненням у інше приміщення, за попередньою змовою осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, а також можливої міри покарання, яка може йому бути призначена у разі визнання його винуватим, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та прийнятим з урахуванням положень ст. 177, 178, 183 КПК України, оскільки, виходячи з вищевикладеного, є об`єктивні підстави вважати, що до теперішнього часу продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, всупереч доводів апеляційної скарги, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні міри запобіжного заходу не відпали та останній, перебуваючи на свободі може незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, яких на теперішній час ще не допитано, вчинити інше кримінальне правопорушення знищити, сховати та спотворити речі і документи, які мають істотне значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення. Відсутність зазначених ризиків на час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції захисник ОСОБА_8 апеляційному суду не довів, тому доводи його апеляційної скарги щодо їх відсутності є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги, що прокурор, звертаючись із клопотанням про продовження строку тримання під вартою із пропуском процесуального строку, грубо порушив приписи статей 9, 12, п. 20-5 розділу ІХ КПК України, оскільки в результаті розповсюдження в Україні коронавірусної хвороби (COVID-19) строк подання клопотання був змінений та встановлений не пізніше десяти днів до закінчення строку дії попередньої ухвали, є безпідставними, оскільки суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою незалежно від наявності клопотань.
Зазначені обставини, а також те, що обвинувачений ОСОБА_9 офіційно не працевлаштований, обвинувачується у вчиненні злочину з корисливих мотивів, перебуваючи на свободі, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків по даному кримінальному провадженню свідчать про те, що зазначені ризики є реальними. Будь-яких обставин, які б давали суду підстави застосувати інший більш м`який запобіжний захід щодо обвинуваченого судом не встановлено.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо ненадання обвинуваченому ОСОБА_9 медичної допомоги у ДУ «Одеський слідчий ізолятор», апеляційний суд зазначає, що надання медичної допомоги, особам взятим під варту здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 №239/5/104, відповідно до якого, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного перелік та керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Таким закладом охорони здоров`я є Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області.

Як вбачається з відповіді на звернення адвоката ОСОБА_8 Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради з прав людини №18475.4/Я-8759.3/20/47 від 03.07.2020 року, було витребувано у Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області медичну довідку стосовно стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_9 .

В подальшому висвітлена наступна інформація: «Ув`язнений ОСОБА_10 прибув до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» 08 січня 2020 року. По прибутті був оглянутий черговим медичним працівником міської медичної частини № 21, при огляді тілесних ушкоджень не виявлено, скарг на стан здоров`я не висловлював. Обстежений рентгенологічно та лабораторно.

Проведено обстеження за допомогою швидких тестів: ВІЛ інфекція - негативний; вірусний гепатит В - негативний; вірусний гепатит С - негативний.

До надходження в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» 03 січня 2020 року в Комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня №1» Одеської міської ради оглянутий черговим лікарем та проведено рентгенологічне обстеження органів грудної клітини, висновок: без патологічних змін. 09 червня 2020 року оглянутий лікарем хірургом, встановлений діагноз: Подагра. Подагричний поліартрит в стадії загострення. Призначено лікування. 17 червня 2020 року оглянутий лікарем хірургом, встановлений діагноз: Подагра. Подагричний поліартрит в стадії ремісії. Призначено лікування. На теперішній час стан здоров`я ОСОБА_9 стабільний». Виходячи з наведеного повідомлено заявнику право звертатись до закладів охорони здоров`я, що мають ліцензію Міністерства охорони здоров`я України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 щодо ненадання обвинуваченому ОСОБА_9 медичної допомоги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що на підставі наданих апеляційному суду матеріалів, а також обставин та характеру вчиненого злочину, судом першої інстанції прийняте законне та обґрунтоване рішення, а відносно обвинуваченого ОСОБА_9 на даний час неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які об`єктивно продовжують існувати з огляду на зазначені апеляційним судом обставини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, в тому числі, залишити вирок або ухвалу без змін.

Враховуючи викладене у всій сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 залишенню без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 370, 392, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12.06.2020 р., якою відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.08.2020 р. без визначення розміру застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4