ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 211/2831/17
Провадження № 1-кп/210/264/20

"18" грудня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

законного представника обвинуваченого: ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого, - адвоката: ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0000774, за обвинуваченням, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця за національністю, громадянина України, маючого середню освіту, студента 3-го курсу Політехнічного коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2017 року неповнолітній ОСОБА_8 , та неповнолітня особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували на території Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №94, розташованої за адресою: вул. Промислова, 1а Довгинцівського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де в ході спілкування у них виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, а саме вчинення крадіжки із автомобілю.

Так, 22 квітня 2017 року, приблизно о 01:00 годині, неповнолітній ОСОБА_8 та неповнолітня особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, ОСОБА_11 , попередньо домовившись про зустріч у телефонному режимі, зустрілись поблизу «Аптеки», розташованої по вулиці Кириленка, 16 Довгинцівського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, при цьому ОСОБА_11 за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 , взяв з собою розвідний ключ, який в подальшому мав намір використати як знаряддя злочину.

Надалі, приблизно у період з 01:00 години по 01:30 годину 22 квітня 2017 року, неповнолітній ОСОБА_8 спільно із неповнолітньою особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, ОСОБА_11 , пройшовши до прибудинкової території житлового будинку АДРЕСА_1 , умисно, діючи з корисливих мотивів, реалізуючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, переслідуючи корисливу мету, шляхом використання попередньо заготовленого розвідного ключа, розбили ліве пасажирське скло автомобілю марки «Таврія», моделі «Славута», реєстраційний номер НОМЕР_1 , припаркованого навпроти 5-го під`їзду будинку АДРЕСА_1 , який знаходився у тимчасовому користуванні громадянки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звідки таємно викрали авто магнітолу «Pioneer SP-1235 USB SD», вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1404 від 13 травня 2017 року, становить 355,35 гривень, що належить ОСОБА_12 . Після чого, неповнолітній ОСОБА_8 та неповнолітня особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, ОСОБА_11 обернувши викрадене майно на свою користь, з місця вчинення злочину зникли, чим завдали потерпілій ОСОБА_12 матеріального збитку на вищевказану суму.

Своїми умисними діями неповнолітній ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.1 КК України, як крадіжка, за ознаками таємного викрадення чужого майна.

Крім того, приблизно з 01:30 години по 02:00 годину 22 квітня 2017 року, неповнолітній ОСОБА_8 , спільно із неповнолітньою особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшовши до прибудинкової території житлового будинку АДРЕСА_1 , умисно, діючи з корисливих мотивів, повторно, маючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, переслідуючи корисливу мету, шляхом використання попередньо заготовленого розвідного ключа, розбили водійське скло автомобілю марки «Dacia», марки «Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був припаркований навпроти 4-го під`їзду будинку АДРЕСА_1 , що знаходився у тимчасовому користуванні громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звідки таємно викрали майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung S5610», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1404 від 13 травня 2017 року, становить 450,00 гривень, мобільний телефон марки «LG», модель «D 686», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1404 від 13 травня 2017 року, становить 1600,00 гривень, авто магнітолу «Рioneer deh-p3950mр», вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1404 від 13 травня 2017 року, становить 1600,00 гривень, револьвер «Trooper», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1404 від 13 травня 2017 року, становить 2876,61 гривень. Після чого неповнолітній ОСОБА_8 та неповнолітня особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, ОСОБА_11 , обернувши викрадене майно на свою користь, з місця вчинення злочину зникли, чим завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1404 від 13 травня 2017 року, на загальну суму 5646,61 гривень.

Своїми умисними діями неповнолітній ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.2 КК України, як крадіжка, за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 вересня 2018 року, задоволено клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000774 від 22 квітня 2017 року, відносно неповнолітнього ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.2 КК України. Застосовано до неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та батька ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - строком на один рік.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 , будучи на час проведення допиту неповнолітнім, в присутності свого законного представника ОСОБА_9 , вину у пред`явленому звинуваченні визнав у повному обсязі та розповів про фактичні обставини справи, зазначивши дату, час, спосіб та наслідки вчинення вказаних кримінальних правопорушень, що відповідає викладеним в обвинувальному акті обставинам.

Так, суду пояснив, що 22 квітня 2017 року, близько першої години ночі разом з ОСОБА_11 вони пішли гуляти, у ОСОБА_11 був розвідний ключ. ОСОБА_11 запропонував піти до машин, він сказав, що може постояти. ОСОБА_11 розбив скло, проник у салон та витягнув з машини магнітолу і ще щось. Це було по вул. Кокчетавська, біля якого будинку та яке авто - не пам`ятає. Викрадені речі ОСОБА_11 забрав з собою. З іншої машини, вікно якої розбив ОСОБА_11 , а він стояв на «стрьомі», достали магнітолу і телефони, все забрав ОСОБА_11 . Потім пішли додому.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_8 , котрий на час проведення допиту був неповнолітнім, - ОСОБА_9 , суду пояснив, що вихованням сина він займається, але є ще вплив вулиці, все через товариша сина ОСОБА_11 , вони думали, що залишаться безкарними.

Щодо заявленого потерпілим ОСОБА_7 цивільного позову, то першочергово обвинувачений ОСОБА_8 та його законний представник ОСОБА_9 , його не визнали у повному обсязі, оскільки кримінальні правопорушення ОСОБА_8 та ОСОБА_11 вчиняли у двох, а відповідати має тільки сім`я ОСОБА_8 . Всі речі забрав ОСОБА_11 , наступного дня їх вилучили працівники поліції. Грошей ОСОБА_11 , ОСОБА_8 не давав. В подальшому позов все таки визнали, та надали до суду квитанцію на підтвердження часткового його відшкодування, у розмірі 2500,00 гривень.

Допитаний в ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 22 квітня 2017 року вночі його розбудили сусіди, сказали, що побили машини. Він вийшов на двір, побачив, що у сірому авто «Ауді», його машині та «ВАЗ 2101» побиті стекла. Машину добре побили. Викликали поліцію, після проведення слідчих дій, він виявив, що з автомобіля зникли магнітола, два телефони, револьвер, окуляри, зарядка, водійське посвідчення та техпаспорт на автомобіль. В салоні розпилили вогнегасник. Все, крім телефону «Самсунг», вартістю 450,00грн., окулярів та зарядки йому повернули. Документи на підтвердження вартості ремонту автомобіля не надав, оскільки на той час не мав грошей, щоб звернутися до СТО, де можуть видати чек, тому, щось ремонтував власними силами, щось в гаражах. Моральна шкода полягає у тому, що робота водієм таксі, була єдиним способом заробітку, а він через поновлення документів, чистку салону, ремонт автомобіля не міг тривалий час користуватися автомобілем, заробляти гроші, щоб годувати сім`ю. Позов підтримує, але, якби батьки обвинуваченого йшли на діалог, питання можна було б вирішити, зменшивши суму позову.

В подальшому потерпілий ОСОБА_7 надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлений ним цивільний позов підтримав частково у розмірі 3500,00 гривень, оскільки завдані збитки на загальну суму 2500,00 гривень йому було відшкодовано сім`єю обвинуваченого ОСОБА_8 .

Потерпіла ОСОБА_12 при розгляді справи присутньою не була, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, покарання обвинуваченому просила призначити на розсуд суду. Цивільний позов по справі потерпілою ОСОБА_12 не заявлено. Право потерпілій на його пред`явлення роз`яснено, а тому, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає за можливе проводити судовий розгляд за відсутності потерпілої ОСОБА_12 .

Від виклику та допиту заявлених стороною обвинувачення свідків, прокурор відмовився.

Надаючи правову оцінку показам обвинуваченого, його законного представника, потерпілого, котрий приймав участь при розгляді справи, суд виходить із того, що вони мають логічний та послідовний характер та безпосередньо вказують на причетність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, котрі йому інкримінуються.

У відповідності до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а обов`язок доказування вини покладено на прокурора (ст.91 ч.2 КПК України, ст.92 ч.1 КПК України).

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому, жоден доказ не має наперед встановленої сили (ст.94 КПК України).

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини, його провина повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження №0000774, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення або таке, що готується від 22 квітня 2017 року, відповідно до якого Довгинцівським ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від потерпілої ОСОБА_12 було прийнято заяву, в котрій вона просить притягнути до відповідальності невідому особу, котра в період часу з 00:30 години по 07:30 годину 22 квітня 2017 року, шляхом розбиття лівого пасажирського скла належного їй автомобіля «ЗАЗ 1103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, припаркованого навпроти 5-го під`їзду будинку АДРЕСА_1 , викрала належну їй магнітолу, чим спричинила майнові збитки на суму 450,00 гривень (том №1, а.с.81);

- протоколом огляду місця події від 22 квітня 2017 року, та фото таблицею до нього, об`єктом огляду якого є відкрита ділянка місцевості біля буд.№33 по вул. Кокчетавській Довгинцівського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, навпроти 5-го під`їзду вказаного будинку, де припаркований автомобіль «Славута», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з розбитим лівим пасажирським склом, звідки було викрадено належне потерпілій ОСОБА_12 майно (том №1, а.с.85-86, 87);

- протоколом огляду від 25 квітня 2017 року, проведеного в приміщенні робочого кабінету №327 Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича, ьуд.№5, об`єктом огляду якого є брезентова сумка синього кольору в білу смугу, в середині котрої знаходяться: авто магнітола чорного кольору з написом «MP3/RADIO/USB/SD/PLAYER»; авто магнітола сірого кольору з написом «Pioneer»; пульт прямокутної форми сірого кольору з написом «Car audio»; мобільний телефон «LG», чорного кольору, imei: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , з акумуляторною батареєю сірого кольору; USB HAB для з`єднання, з прикурювачем для автомобіля, білого кольору. Сумка добровільно була видана ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (том №1, а.с.92-93, 94);

- рапортом інспектора ЮП СП Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_14 , згідно котрого, в ході проведення розшукових заходів за фактом крадіжки авто магнітоли з автомобіля «Таврія» 22 квітня 2017 року біля буд. АДРЕСА_1 , було встановлено неповнолітніх: гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (том №1, а.с.99);

- протоколом огляду від 11 травня 2017 року, та фото таблицею до нього, об`єктом огляду якого є авто магнітола «Pioneer SP-1235, USB SD», котру було викраденого з автомобіля потерпілої ОСОБА_12 (том №1, а.с.95, 96);

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення або таке, що готується від 22 квітня 2017 року, відповідно до якого Довгинцівським ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від потерпілого ОСОБА_7 було прийнято заяву, в котрій він просить притягнути до відповідальності невідому особу, котра в період часу з 01:00 години по 08:00 годину 22 квітня 2017 року, перебуваючи біля буд.№22 по вул. Кокчетавська в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з автомобіля «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , котрим він користувався на той час, таємно викрала стартовий пістолет, два мобільних телефони, панель від магнітофону та належні йому документи, спричинивши майнову шкоду на загальну суму 5900,00 гривень (том №1, а.с.107-108);

- протоколом огляду місця події від 22 квітня 2017 року, та фото таблицею до нього, об`єктом огляду якого є відкрита ділянка місцевості біля буд.№22 по вул. Кокчетавській Довгинцівського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, навпроти 4-го під`їзду вказаного будинку, де припаркований автомобіль «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з розбитим водійським склом, звідки було викрадено належне потерпілому ОСОБА_7 майно (том №1, а.с.110-111, 112);

- протоколом огляду місця події від 25 квітня 2017 року, та фото таблицею до нього, об`єктом огляду якого є відкрита ділянка місцевості на перехресті вулиць Володимирської та Гребінки Довгинцівського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. На місцевості розташований двоповерховий недобудований будинок, в одній з кімнат котрого ОСОБА_8 вказав на схований пістолет «Trooper», та пояснив, що даний пістолет він викрав з одного з автомобілів декілька дів тому під час скоєння крадіжок з автомобілів (том №1, а.с.114-116, 117-118);

- рапортом інспектора ЮП СП Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_14 , згідно котрого, в ході проведення розшукових заходів за фактом крадіжки мобільного телефону з автомобіля «Дача Логан» 22 квітня 2017 року біля буд. АДРЕСА_1 , було встановлено неповнолітніх: гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (том №1, а.с.131);

- висновком судово-товарознавчої експертизи №1404 від 13 травня 2017 року, згідно котрого, ринкова вартість з урахуванням зносу авто магнітоли «Pioneer SP-1235 USB SD», яку було придбано у 2017 році, станом на 22 квітня 2017 року, складає 355,35 гривень. Ринкова вартість з урахуванням зносу мобільного телефону марки «Samsung S5610», який було придбано у 2014 році, станом на 22 квітня 2017 року, складає 450,00 гривень. Ринкова вартість з урахуванням зносу мобільного телефону марки «LG» моделі «D686», який було придбано у 2015 році, станом на 22 квітня 2017 року, складає 1600,00 гривень. Ринкова вартість з урахуванням зносу авто магнітоли «Pioneer deh-p3950mp», яку було придбано у 2012 році, станом на 22 квітня 2017 року, складає 720,00 гривень. Ринкова вартість з урахуванням зносу револьверу «Trooper», який було придбано у 2013 році, станом на 22 квітня 2017 року, складає 2876,61 гривень (том №1, а.с.139-143);

- протоколом огляду від 13 червня 2017 року, та фото таблицею до нього, проведеного в приміщенні робочого кабінету №332 Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича, ьуд.№5,об`єктом огляду якого є металевий предмет, ззовні схожий на розвідний ключ, добровільно виданий громадянкою ОСОБА_11 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , та зі слів котрої, з пояснень свого сина їй відомо, що даним ключем він вчиняв кримінальні правопорушення (том №1, а.с.144, 145, 146);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19 червня 2017 року, та фото таблицею до нього, під час котрого неповнолітній ОСОБА_8 , в присутності свого законного представника, захисника, відтворив хід подій, що мали місце вночі 22 квітня 2017 року, при котрих він разом з ОСОБА_11 здійснили крадіжки з транспортних засобів (том №1, а.с.198-199, 200);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20 червня 2017 року, та фото таблицею до нього, під час котрого неповнолітній ОСОБА_11 , в присутності свого законного представника, захисника, відтворив хід подій, що мали місце вночі 22 квітня 2017 року, при котрих він разом з ОСОБА_8 здійснили крадіжки з транспортних засобів (том №1, а.с.207-208, 209).

Зазначені вище докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_8 , його законного представника ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_7 , які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_8 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ст.185 ч.1 КК України, як крадіжка, за ознаками таємного викрадення чужого майна; та ст.185 ч.2 КК України, як крадіжка, за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.18 ч.1 КК України, суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

Оскільки ОСОБА_11 на час вчинення кримінальних правопорушень не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 вересня 2018 року відносно неповнолітнього ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.2 КК України застосовано примусові заходи виховного характеру, суд не визнає кримінальні правопорушення такими, що вчинені за попередньою змовою групою осіб.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступень тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Керуючись вимогами ст.65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_8 , суд враховує, що він вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно ст.12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків та нетяжких злочинів, від вчинення котрих є потерпілі, майнові збитки відносно потерпілої ОСОБА_12 відшкодовано повністю шляхом повернення викраденого майна, майнові збитки відносно потерпілого ОСОБА_7 відшкодовано частково, заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов визнав повністю, раніше не судимий, на час вчинення кримінальних правопорушень був неповнолітнім, не працює, є студентом 3-го курсу Політехнічного коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», проживає разом з обома батьками та молодшою сестрою за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебував та не перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно.

Згідно досудової доповіді, складеної Сектором ювенальної пробації м. Кривий Ріг філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області №21/16/325-20 від 07 квітня 2020 року, орган пробації дійшов висновку, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, обвинувачений ОСОБА_8 може бути виправлений без ізоляції від суспільства.

Пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_8 обставинами, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_8 обставин, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд також враховує спосіб скоєння кримінальних правопорушень, поведінку обвинуваченого під час скоєння кримінальних правопорушень та після їх скоєння.

Відповідно до абзацу 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадян» №7 від 30 травня 1997 року, суди як органи державної влади зобов`язані своєчасно й дієво захищати ці права та свободи шляхом розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно із ст.65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу.

У відповідності до п.п.2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання, суди повинні всебічно враховувати фактичні обставини кримінального провадження у їх сукупності та визначати тяжкість конкретних злочинів враховуючи їх індивідуальний ступінь. Визначаючи ступінь тяжкості злочину судам необхідно виходити з особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь наслідків. Отже, ступінь тяжкості злочину визначається характером того діяння, яке було вчинено у конкретному випадку. На неї впливають різні об`єктивні та суб`єктивні обставини, зокрема цінність тих суспільних відносин на які посягає винний, тяжкість наслідків (характер посягання), спосіб посягання форма й ступінь вини наявність або відсутність кваліфікуючих ознак.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно положень ст.69 ч.1 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Виходячи з буквального змісту даної норми, підставою для призначення більш м`якого покарання в ст.69 ч.1 КК України вказується на дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинений злочин і особу винного: а) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, що характеризують особу винного.

При цьому обставини, що пом`якшують покарання, як одна з підстав застосування статті 69 КК України, повинні мати певні кількісні та якісні характеристики. А відомості про особу винного, як самостійна підстава призначення більш м`якого покарання повинні оцінюватися судом, в першу чергу з точки зору можливості досягнення таким (більш м`яким) покаранням тих цілей, які сформульовані в частині 2 статті 50 КК України.

Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише за наявністю двох розглянутих підстав застосування статті 69 КК України в їх єдності і сукупності.

Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із послідуючими змінами та доповненнями, покарання, призначене судом із застосуванням ст.69 КК України, не може бути нижче мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленої у Загальній частині КК України.

Залежно від конкретних обставин справи суди повинні враховувати як такі, що пом`якшують покарання, й інші обставини, перелічені в ч.1 вказаної статті, а також обставини, хоча й не зазначені у законі, але які знижують ступінь суспільної небезпечності злочину чи особи.

Таким чином, враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду, обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відсутність обставин, що обтяжують його вину, особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на час вчинення кримінальних правопорушень був неповнолітнім, провину визнав повністю, щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, його молодий вік, відносини у сім`ї, повне відшкодування завданої шкоди відносно потерпілої ОСОБА_12 , часткове відшкодування завданого збитку потерпілому ОСОБА_7 , думку потерпілого котрий приймав участь у розгляді справи щодо призначення покарання, визнання заявленого потерпілим ОСОБА_7 цивільного позову, суд знаходить необхідним і достатнім для досягнення мети покарання, передбаченої ст.50 ч.2 КК України - виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, призначити йому за інкримінований злочин, передбачений ст.185 ч.2 КК України, із застосуванням ст.69 ч.1 КК України більш м`яке покарання, ніж передбачено санкцією даної статті, у вигляді громадських робіт.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.1, ст.185 ч.2 КК України, із застосуванням положень ст.69 ч.1 КК України, у вигляді громадських робіт.

Суд, керуючись ст.ст.50, 65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню нових кримінальних правопорушень.

Потерпілій ОСОБА_12 кримінальним правопорушенням завданого майнового збитку на загальну суму 355,35 гривень, котрий повністю відшкодовано шляхом повернення викраденого майна. Цивільний позов по справі не заявлено. Право потерпілій на його пред`явлення роз`яснено.

Потерпілому ОСОБА_7 кримінальним правопорушенням завданого майнового збитку на загальну суму 5646,61 гривень, котрий відшкодовано частково шляхом повернення викраденого майна. Заявлено цивільний позов.

У заявленому цивільному позові потерпілий ОСОБА_7 просить стягнути із законних представників ОСОБА_8 та ОСОБА_11 на його користь понесені майнові збитки у розмірі 6431,15 гривня, та стягнути в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 5000,00 гривень.

Позов обґрунтовує тим, що при вчиненні ОСОБА_8 та ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, таємного викрадення чужого майна, в його автомобілі було розбито переднє ліве скло, вартість якого складає 1100,00 гривень та лобове скло, вартість якого становить 1700,00 гривень, зламані електричні скло підйомники, вартість яких становить 1600,00 гривень. Також в автомобілі знаходилася фішка «TAXI» на магніті, вартість якої становить 110,00 гривень, яку ОСОБА_8 та ОСОБА_11 розбили, та вогнегасник, вартість якого становить 180,00 гривень, який вони відкрили та випустили у салон автомобіля, у зв`язку із чим він вимушений був робити хімчистку салону автомобіля, вартість котрої складала 700,00 гривень. Крім того, вчиняючи кримінальне правопорушення ОСОБА_8 та ОСОБА_11 пом`яли ліве заднє крило автомобіля, котре він не має змоги відремонтувати і на теперішній час. Також було викрадено його водійське посвідчення та технічний паспорт на автомобіль, відновлення яких коштувало 591,15 гривня, що все разом із невідшкодованою частиною викраденого майна становить 6431,15 гривня. Також зазначає, що вчиненням кримінального правопорушення відносно нього йому завданого моральну шкоду, котру він оцінює в 5000,00 гривень.

В подальшому прокурором до суду було подано заяву потерпілого ОСОБА_7 , датовану 01 грудням 2020 року, в котрій він заявлений ним цивільний позов підтримав частково у розмірі 3500,00 гривень, оскільки завдані збитки на суму 2500,00 гривень йому було відшкодовано сім`єю обвинуваченого ОСОБА_8 , від вимог в частині відшкодування моральної шкоди тим самим відмовився.

Щодо заявленого потерпілим ОСОБА_7 цивільного позову, з урахуванням уточнень, суд виходить із наступного.

Так, відповідно до положень ст.ст.128, 129 КПК України цивільний позов особи, якій злочином завдано майнової та/або моральної шкоди, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст.128 ч.5 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно зі ст.128 ч.1 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст.1166 ч.1 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як зазначалося раніше, майнова шкода завдана потерпілому ОСОБА_7 викраденням його майна, встановлена органом досудового розслідування, складає 5646,61 гривень, з яких відшкодовано 5196,61 гривень, шляхом повернення викраденого майна, тому сума невідшкодованої майнової шкоди, встановленої органом досудового розслідування складає 450,00 гривень.

Також, потерпілим заявлені до відшкодування витрати на відновлювальні роботи автомобіля, іншого зіпсованого в автомобілі майна, та витрати на відновлення викрадених документів у розмірі 5981,15 гривня.

На підтвердження вимог в цій частині потерпілим надано: квитанцію про сплату 201,00 гривні за видачу дублікату водійського посвідчення на право керування транспортним засобом; квитанцію про сплату 391,15 гривні за видачу дублікату технічного паспорту на автомобіль; товарний чек на придбання скло піднімачів у сумі 1600,00 гривень; товарний чек на придбання переднього скла для дверей у сумі 1100,00 гривень; товарний чеку на придбання вогнегасника у сумі 180,00 гривень, та фішки магнітної «ШАШЕЧКА» у сумі 110,00 гривень; товарний чек на придбання лобового скла у сумі 1700,00 гривень.

Таким чином, документально підтверджені витрати потерпілого ОСОБА_7 окрім невідшкодованої частини викраденого майна, становлять 5282,15 гривні, а з їх урахуванням, - 5732,15 гривні 5282,15грн.+450,00грн.=5723,15грн.).

Згідно наданої обвинуваченим ОСОБА_8 та його законним представником ОСОБА_9 квитанції, потерпілому ОСОБА_7 сім`єю обвинуваченого ОСОБА_8 відшкодовано майнові збитки у розмірі 2500,00 гривень.

Таким чином, враховуючи надані докази, визнання обвинуваченим ОСОБА_8 позовних вимог, часткове їх відшкодування, з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_7 підлягає стягненню сума завданих майнових збитків у сумі 366,08 гривень (5732,15грн./2=2866,08грн.-2500,00грн.=366,08грн.).

В іншій частині цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 , на суму 2866,08грн. (з урахуванням уточнень потерпілого), що складається з завданих матеріальних збитків, суд вважає за необхідне залишити без розгляду, оскільки розглядаючи клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000774 від 22 квітня 2017 року, відносно неповнолітнього ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.2 КК України, та постановляючи ухвалу від 05 вересня 2018 року, котра ніким не оскаржувалася, та набрала законної сили, Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області дане питання не вирішувалося.

Враховуючи викладене, уточнений цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування завданої матеріальної шкоди, підлягає частковому задоволенню, в іншій його частині, залишенню без розгляду.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно положень ст.1178 ч.1 ЦК України, шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Відповідно до положень ст.1178 ч.5 ЦК України, обов`язок осіб, визначених частиною першою цієї статті, відшкодувати шкоду, завдану малолітньою особою, не припиняється у разі досягнення нею повноліття. Після досягнення повноліття особа може бути зобов`язана судом частково або в повному обсязі відшкодувати шкоду, завдану нею у віці до чотирнадцяти років життю або здоров`ю потерпілого, якщо вона має достатні для цього кошти, а особи, які визначені частиною першою цієї статті, є неплатоспроможними або померли.

Таким чином потерпілий ОСОБА_7 має право звернутися до законних представників ОСОБА_11 , та/або до нього безпосередньо, у випадку досягнення ним повноліття, для відшкодування завданих матеріальних збитків на суму 2866,08грн., розмір котрих встановлено судом, в порядку цивільного судочинства.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 в рамках даного кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.1, 185 .2 КК України, та призначити йому покарання:

- за ст.185 ч.1 КК України, у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт;

- за ст.185 ч.2 КК України, зі застосуванням ст.69 ч.1 КК України, у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.

Уточнений цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням, - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - 366,08 гривень (триста шістдесят шість гривень 08 коп.).

В іншій частині уточнений позов, - залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_7 право звернутися до законних представників ОСОБА_11 , та/або до нього безпосередньо, у випадку досягнення ним повноліття, для відшкодування завданих матеріальних збитків на суму 2866,08грн., розмір котрих встановлено судом, в порядку цивільного судочинства.

Речовий доказ перерахований на а.с.97, а саме авто магнітолу марки «Pioneer SP-1235 USB SD», котру згідно зберігальної розписки від 17 травня 2017 року, передано потерпілій ОСОБА_12 , залишити у останньої за належністю.

Речові докази перераховані на а.с.125, а саме: мобільний телефон марки «LG» модель «D686», авто магнітолу марки «Pioneer deh-p3950mp», револьвер марки «Trooper 11011797», котрі згідно зберігальної розписки віл 05 травня 2017 року, передано потерпілому ОСОБА_7 , залишити у останнього за належністю.

Речовий доказ перерахований на а.с.147, а саме розвідний ключ з написом 300мм, котрий згідно зберігальної розписки від 19 червня 2017 року, передано ОСОБА_11 , залишити у останньої.

Матеріали кримінального провадження за №0000774 від 22 квітня 2017 року, котрі вшиті в матеріали справи, залишити вшитими в матеріалах справи №211/2831/17, провадження №1-кп/210/264/20.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому, його законному представнику, захиснику та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1