Номер провадження: 11-сс/813/1849/20
Номер справи місцевого суду: 946/6852/20 1-кс/946/2211/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.10.2020 року у кримінальному провадженні №0001163, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2020 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комишівка, Ізмаїльського району, Одеської області, громадянина України, молдованина, з неповною середньою освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.10.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Ізмаїльскої місцевої прокуратури Одеської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 58 (п`ятдесят вісім) днів, тобто до 22.12.2020 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а доведені ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та оцінені в сукупності обставини визначені ч. 1 ст. 178 КПК України, свідчать про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням, прокурор ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням в Ізмаїльській установі виконання покарань УДПтСУ в Одеській області (№22).

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування встановлено, що 23.10.2020 приблизно о 18:30 годині, ОСОБА_7 , знаходячись по вулиці Ізмаїльській в с. Комишівка, Ізмаїльського району, Одеської області, біля домоволодіння № 32, у ході раптово виниклої сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_11 , за допомогою сапи, наніс один удар потерпілому в область голови, в результаті чого спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя та здоров`я потерпілого.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити оскаржувану ухвалу без змін; вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Статтею 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Щодо доводів апеляційної скарги.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону та Конвенції, належним чином встановив наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів кримінального провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на останнього певних процесуальних обов`язків.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України не є предметом оскарження та повністю підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження.

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 є громадянином України, одружений, має постійне місце проживання та є раніше не судимою особою, що свідчить про наявність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків.

Встановлені вище дані про особу підозрюваного, а також те, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, можуть свідчити про ступінь існування ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, про те, що на даному етапі наявний ризик можливого впливу на потерпілого та свідків, оскільки підозрюваний особисто знайомий з потерпілим, свідками у даному кримінальному проваджені та є їх сусідом.

Щодо заявленого у клопотанні та в судовому засіданні апеляційного ризику можливого вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, апеляційний суд вважає ці посилання прокурора такими, що не заслуговують на увагу, оскільки будь-яких даних на підтвердження цих обставин стороною обвинувачення до апеляційної скарги не надано і такі докази матеріали клопотання не містять.

При цьому апеляційний суд вважає вірними висновки слідчого судді про відсутність доказів на підтвердження зазначеного ризику.

Водночас, надаючи оцінку заявленим в апеляційні скарзі прокурора доводам, апеляційний суд приймає до уваги ту обставину, що прокурором під час апеляційного розгляду не зазначено жодних посилань та не надано жодних доказів, які б підтверджували факт порушення підозрюваним ОСОБА_7 застосованого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладених на нього слідчим суддею обов`язків та матеріали провадження таких даних також не містять.

З огляду на викладені обставини, слідчий суддя згідно з вимогами ч.4 ст.194 КПК України дійшов вірного висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, який буде необхідним і достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків, та обґрунтовано визначив таким запобіжним заходом домашній арешт.

Апеляційним судом також враховується поведінка підозрюваного протягом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а саме належне виконання ним своїх обов`язків, постійну явку до слідчого, відношення до скоєного, а саме повне визнання вини та відсутність даних про порушення своїх обов`язків протягом зазначеного строку.

На думку апеляційного суду, одна лише тяжкість та суспільна небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не можуть бути єдиними підставами для застосування відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу, а оцінюватись в сукупності також повинні обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, матеріали, які характеризують особу підозрюваного та його поведінка після вчиненого кримінального правопорушення.

Висновки апеляційного суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Прокурором не надано жодного доказу щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та необхідності застосування більш суворого запобіжного заходу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 181, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.10.2020 року у кримінальному провадженні №0001163, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2020 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, строком до 22.12.2020 року, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4