Справа № 466/9604/20
У Х В А Л А

іменем України
«04» грудня 2020 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , з участю процесуального прокурора начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , яке погоджено з начальником відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави стосовно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Надвірна Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді інженера (із землекористування) КЕВ м. Львова. одруженого, інваліда 3 групи загального захворювання, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 22 липня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.4 ст.190, ч.2 ст. 364 КК України,

у с т а н о в и в:

03 грудня 2020 року старший слідчий СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з начальником відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зіслався на те, що у провадженні СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, яке зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000025 від 22.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 відповідно до наказу начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (далі КЕВ м Львова) за №77 від 21.05.2012 року призначений на посаду інженера проектно-кошторисної групи КЕВ м. Львова, яку обіймав до 29.07.2019 року.

Статтями 2, 14 Конституції України визначено, що суверенітет України поширюється на всю її територію. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 5 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України (надалі - КМУ) здійснює управління об`єктами державної власності відповідно до закону.

Законами України «Про управління об`єктами державної власності», «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», «Про оборону України» встановлено, що повноваження в частині управління військовим майном здійснюється центральним органом виконавчої влади Міністерством оборони України (надалі - МОУ).

Крім цього, згідно з Положенням про МОУ, затвердженого постановою КМУ від 3 серпня 2006 року № 1080, МОУ відповідно до покладених на нього завдань має забезпечити використання земельних ділянок, виділених для потреб Збройних Сил.

Отже, МОУ, як центральний орган виконавчої влади, може приймати рішення стосовно земель оборони в межах прав, наданих користувачу (ст. 95 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України земельні ділянки, що належать до земель оборони використовуються виключно згідно із Законом України «Про використання земель оборони».

Статтею 1 Закону України «Про використання земель оборони» передбачено, що землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України.

Статтею 2 Закону України «Про використання земель оборони» встановлено, що військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України. Особливості надання земельних ділянок військовим частинам під військові та інші оборонні об`єкти визначаються Кабінету Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України «Про використання земель оборони» землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України.

Статтею 84 Земельного кодексу України визначено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності, а п. 3 цієї статті встановлено, що до земель державної власності, які не можуть передаватись у комунальну та приватну власність, належить, зокрема, землі оборони, крім земельних ділянок під об`єктами соціально-культурного, виробничого та житлового призначення.

Відповідно до ст. 142 Земельного кодексу України прийняття рішення про добровільну відмову від права постійного користування земельною ділянкою здійснюється за заявою користувача. Згідно зі ст. 13 цього ж кодексу повноваження щодо розпорядження землями державної власності відноситься виключно до повноважень КМУ в межах, встановлених кодексом.

Згідно посадової інструкції інженера проектно-кошторисної групи КЕВ м. Львова, затвердженої 07.01.2016 року виконуючим обов`язки начальника КЕВ м. Львова полковником ОСОБА_7 , на ОСОБА_4 покладено обов`язки щодо прийняття участі у розробці розпоряджень, листування з військовими частинами, установами, місцевими органами влади з питань землекористування; забезпечення дотримання вимог чинного законодавства України, нормативно-правових актів Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних сил України при обліку та використанні земельних ділянок військовими формуваннями Збройних Сил України; забезпечення документування та збереження документованого права на земельні ділянки надані в користування і оренду Міністерству оборони України, їх облік, контроль за їх рухом і правильністю використання; складанні всіх форм звітності передбачених нормативно-правовими актами (наказами, директивами, розпорядженнями Міністерства оборони України); ведення книг обліку державних актів та свідоцтв на право постійного користування земельними ділянками; здійснення контролю щодо освоєння виділених бюджетних коштів, які виділяються на виготовлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки; ведення документального обліку щодо використання коштів з наданням звітних даних; ведення обліку земельних ділянок, які плануються, заплановані під будівництво житла для військовослужбовців та відведення земельних ділянок для цих цілей; контроль та ведення справ щодо погодження меж земельних ділянок із сусідами, користувачами (власниками) земельних ділянок; ведення карток та книг обліку земельних ділянок відповідно до нормативно-правових актів Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України; прийняття участі у роботі комісії по прийому-передачі військового нерухомого майна та земельних ділянок; здійснення розгляду та перевірки наданих військовими частинами документів, проектів схем використання земельних ділянок та матеріалів з точки зору законності та правильності оформлення їх у відповідності до нормативно-правових актів, які діють в Міністерстві оборони України з питань землекористування; контроль ведення претензійної роботи із захопленням земельних ділянок Міністерства оборони України та інших випадків, передбачених законодавчими актами України; ведення комп`ютерного обліку земельних ділянок; за довіреністю брати участь у вирішенні спірних питань в Господарських судах та в інших випадках, передбачених законодавством України; за дорученням брати участь у перевірках військових частин, установ, організацій Збройних Сил України з питань, пов`язаних із землекористуванням; за дорученням начальника відділу, здійснювати ведення діловодства по обліку земельних ділянок з дотриманням НПА, які діють в Міністерстві оборони України з питань землекористування.

15.07.2014 року між тимчасово виконувачем обов`язків начальника КЕВ м. Львова ОСОБА_8 та ОСОБА_4 укладено договір про повну матеріальну відповідальність, згідно з яким останній, виконуючи свою роботу, прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання довірених йому підприємством матеріальних цінностей і зобов`язується: бережно та дбайливо ставитись до переданих або наданих йому для збереження чи використання, або інших цілях матеріальних цінностей підприємства; вчасно повідомляти керівнику підприємства про дані обставини, що загрожують забезпеченню збереження довірених йому матеріальних цінностей; вести облік, складати і подавати в установленому порядку товаро-матеріальні і інші звіти про рух і залишок матеріальних цінностей; брати участь в інвентаризації довірених йому матеріальних цінностей; вживати заходи до запобігання збитку довірених йому матеріальних цінностей.

Таким чином ОСОБА_4 був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, та згідно ч. 3 ст. 18 КК України був службовою особою.

Незважаючи на свою обізнаність з вимогами вищевказаних нормативно-правових актів, ОСОБА_4 , діючи в їх порушення, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, використав свої службові повноваження, всупереч інтересам служби та став на злочинний шлях, вчинивши умисний корисливий корупційний злочин за таких обставин.

Так, з рішення виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів від 16.06.1988 №211 «Про видачу державних актів на право користування землею Львівській квартирно-експлуатаційній частині району /КЕЧ району/» вбачається, що Львівській КЕЧ району, правонаступником якої є КЕВ м. Львова, серед іншого, видано державний акт на право користування земельною ділянкою в смт. Брюховичі м. Львова площею 141.1 га (державний акт на право користування землею серія Б №040864).

Відповідно до державного акту на право користування землею серія Б № 040864 від 1988 року у власності держави в особі Міністерства оборони України перебувала земельна ділянка площею 141,1 га по АДРЕСА_3 ) та визначено межі земельної ділянки.

30.12.2011 року службовими особами КЕВ м. Львова спільно з службовими особами Брюховицької селищної ради, за безпосередньої участі ОСОБА_4 , відповідального за облік земель КЕВ м. Львова, погоджено межі земельної ділянки та складено акт прийому-передачі межових знаків на зберігання КЕВ м. Львова.

Рішенням № 197 від 05.04.2012 року Брюховицької селищної ради прийнято було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та формування кадастрового номера вищевказаної земельної ділянки.

Після оформлення технічної документації, 07.08.2013 року земельній ділянці площею 141,1 га за адресою: АДРЕСА_4 присвоєно кадастровий номер :11:001:0005 та відповідно внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, цільове призначення: для розміщення та постійної діяльності Збройних сил України) перебувала у власності держави в особі Міністерства оборони України (територія військового містечка № 160).

Після чого, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на зміну меж земельної ділянки з кадастровим номером :11:001:0005, площею 141,1 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 та фактичного зменшення меж зазначеної земельної ділянки з метою переходу земельної ділянки у власність територіальної громади смт. Брюховичі та подальшої передачі селищною радою у власність підставним особам та їх реалізації.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на зміну меж земельної ділянки з кадастровим номером :11:001:0005, площею 141,1 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 та фактичного зменшення меж зазначеної земельної ділянки з метою переходу земельної ділянки у власність територіальної громади смт. Брюховичі та подальшої передачі селищною радою у власність підставним особам та її реалізації, останній організував внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру.

Так, 29.12.2016 року ОСОБА_4 підготував документи про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру від імені начальника КЕВ м. Львова ОСОБА_9 та подав її Державному кадастровому реєстратору Відділу Держгеокадастру у м. Львові Львівської області. При цьому, ОСОБА_4 всупереч своєї посадової інструкції інженера проектно-кошторисної групи КЕВ м. Львова, затвердженої 07.01.2016 року виконуючим обов`язки начальника КЕВ м. Львова полковником ОСОБА_7 , не забезпечив виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення на місцевості меж земельної ділянки військового містечка № 160, а підготував виключно координати поворотних точок меж зазначеної земельної ділянки, які фактичної не відповідають дійсності.

На підставі зазначених документів, державним кадастровим реєстратором Відділу Держгеокадастру у м. Львові Львівської області ОСОБА_10 внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та даних до Державного земельного кадастру.

У подальшому, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду інженера проектно-кошторисної групи КЕВ м. Львова та будучи службовою особою, достовірно знаючи межі земельної ділянки з кадастровим номером :11:001:0005, площею 141,1 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , з метою отримання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб та протиправної безоплатної передачі селищною радою у приватну власність 0,1985 га частини вищевказаної земельної ділянки з кадастровими номером :11:001:0005, загальною площею 141,1 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, всупереч інтересам служби, та з метою отримання неправомірної вигоди для самого себе та третіх осіб, приховав факт зміни межових знаків та конфігурації, земельної ділянки з кадастровим номером :11:001:0005.

У подальшому, сесією Брюховицької селищної ради прийнято рішення щодо безоплатного виділення земельних ділянок загальною площею 0,1985 га на підставних осіб учасників бойових дій (учасників антитерористичної операції). Після здійснення неодноразового переоформлення зазначених земельних ділянок здійснено внесення відомостей Державного земельного кадастру та присвоєно кадастрові номери :10:002:0576 та :10:002:2138 площею 0,1800 га та 0,0185 га відповідно.

Як наслідок, через умисні протиправні дії ОСОБА_4 , невстановлених на даний час осіб та службових осіб Брюховицької селищної ради, із земельної ділянки з кадастровим номером :11:001:0005, загальною площею 141,1 га незаконно вибули земельні ділянки площею 0,1985 га, загальною ринковою вартістю 2 193 540 грн. (два мільйони сто дев`яносто три тисячі п`ятсот сорок гривень), що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

24.09.2020 року на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок №146,148 від 24.09.2020 року у власність особи, яка мала намір придбати зазначені земельні ділянки та яка діяла під контролем правоохоронних органів та попередньо звернулась до правоохоронних органів, державним реєстратором приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_11 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості та зареєстровано право приватної власності на земельні ділянки, розташовані у АДРЕСА_3 , з наступними кадастровими номерами: :10:002:0576, площею 0,0185 га, ринковою вартістю 232 340 (двісті тридцять дві тисячі триста сорок) гривень та :10:002:2138, площею 0,1800 га, ринковою вартістю 1 961 200 (один мільйон дев`ятсот шістдесят одна тисяча двісті) грн.

Внаслідок зловживання службовим становищем колишнього інженера проектно-кошторисної групи КЕВ м. Львова ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленими особами та службовими особами Брюховицької селищної ради, з державної власності незаконно вибуло 0,1985 га земель оборони, розташованих у АДРЕСА_3 , з кадастровими номерами: :10:002:0576 та :10:002:2138, загальною ринковою вартістю 2 193 540 (два мільйон сто дев`яносто три тисячі п`ятсот сорок) грн., що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе та інших фізичних осіб використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

30.11.2020 року старшим слідчим СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області старшим ОСОБА_6 , за погодженням із начальником відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку від 24.09.2020 року за адресою: АДРЕСА_5 ; протоколом огляду місця події від 07.10.2020 року за адресою: м. Львів, смт. Брюховичі; висновком експерта №1120/20-22; висновком експерта №1119/20-22; протоколами допитів свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Санкцією ч. 2 ст. 364 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали обґрунтована підозра останнього у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків ( ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інших), у тому числі шляхом надання останнім неправомірної вимоги за зміну ними показань чи відмову віддачі показань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Метою обрання щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є попередження в подальшому реалізації підозрюваним наведених вище існуючих ризиків.

Крім того, ОСОБА_4 з метою ухилення від відповідальності за вчинений злочин, може знищити, сховати або спотворити речі та документи, якими підтверджується його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину та які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Із урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_4 , а також враховуючи що жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 щодо виконання ним процесуальних обов`язків та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, просить застосувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розмір застави.

При визначені розміру застави відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України просить врахувати, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинених умисно та з корисливих мотивів, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе та інших фізичних осіб, а також врахувати той факт, що ОСОБА_4 отримував та може у подальшому отримувати від інших фізичних осіб неправомірну вигоду.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, в виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У даному кримінальному провадженні наявність виключності випадку, обумовлена тим, що, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких, вчинених умисно та з корисливих мотивів, внаслідок чого завдано тяжких наслідків державним інтересам.

За таких обставин, на думку органу досудового розслідування, розмір застави ОСОБА_4 , з урахуванням виключності випадку, необхідно встановити у розмірі не менше 1044 прожиткових мінімумів для працездатних осіб 2 194 448 грн. (два мільйона сто дев`яносто чотири тисячі чотириста сорок вісім гривень). Вважає, що саме такий розмір застави забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі державного кордону України.

На підставі викладеного, для забезпечення належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування та судового провадження, просить обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі не менше 1044 прожиткових мінімумів для працездатних осіб 2 194 448 грн. (два мільйона сто дев`яносто чотири тисячі чотириста сорок вісім гривень).

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 в підтримання клопотання, пояснення ОСОБА_4 , який свою винуватість у вчиненні зазначеного в клопотанні кримінального правопорушення заперечив, думку захисника ОСОБА_5 , який вважає, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є необгрунтованою та побудованою на припущеннях, що відсутні будь-які докази, які би доводили участь ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, що слідчим не враховано матеріальне становище і незадовільний стан здоров`я його підзахисного, а тому сторона захисту вважає, що відносно ОСОБА_4 слід застосувати більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, які передбачені ст. 178 цього Кодексу

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В ході розгляду клопотання встановлено, що у провадженні СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 22 липня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.2 ст.364 КК України.

30 листопада 2020 року старшим слідчим СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Обставинами, що дають обгрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є протокол обшуку від 24 вересня 2020 року за адресою: м.Львів, вул.Тобілевича, 5/3, протокол огляду місця події від 07 жовтня 2020 року за адресою: м. Львів смт. Брюховичі, висновок експерта №1120/20-22, висновок експерта №1119/20-22, дані протоколів допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

З матеріалів досудового розслідування випливає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом про кримінальну відповідальність, у випадку доведення його винуватості, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, підозра про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, є обґрунтованою, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, заявлені ризики є наявними та дають підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Згідно із ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Положеннями ч.4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У відповідності до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами ч.5 ст. 182 КПК України також передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

В даному кримінальному провадженні, на переконання слідчого судді, наявний виключний випадок, за якого підозрюваному ОСОБА_4 при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід визначити заставу, у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів мінімальної заробітної плати.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у зловживанні службовим становищем, тобто в умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе та інших фізичних осіб використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам. та такі дії в очах громадськості дискредитують діяльність органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб та внаслідок такого зловживання ОСОБА_4 службовим становищем за попередньою змовою з невстановленими особами та службовими особами Брюховицької селищної ради, з державної власності незаконно вибуло 0,1985 га земель оборони, розташованих по вул. Незалежності в смт. Брюховичі м. Львова, з кадастровими номерами: :10:002:0576 та :10:002:2138, загальною ринковою вартістю 2 193 540 грн. (два мільйони сто дев`яносто три тисячі п`ятсот сорок гривень), що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам. Такі дії ОСОБА_4 в очах громадськості дискредитують діяльність державних органів і органів виконавчої влади, зокрема, органів системи Міністерства оборони України, до яких відноситься КЕВ м. Львова та їх службових осіб.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя вважає, що клопотання є підставним та таким, що підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави стосовно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» на строк до 01 лютого 2021 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з 04 грудня 2020 року.

Доручити процесуальному прокурору начальнику відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 негайно повідомити родичам підозрюваного ОСОБА_4 про мотиви застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до положень ст. ст. 182, 183 КПК України визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у 700 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 471 400 грн. (один мільйон чотириста сімдесят одна тисяча чотириста гривень).

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за їх кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту (м. Львів), в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого та прокурора про зміну місця свого проживання;

- не спілкуватися зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що у випадку невиконання ним вищезазначених обов`язків йому може бути змінено заставу на більш суворий запобіжний захід.

Встановити, що строк дії даної ухвали закінчується 01 лютого 2021 року.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на процесуального прокурора - начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 .

На ухвалу протягом п`яти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошений 08 грудня 2020 року о 14.00 год. в приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова (м. Львів. вул. Січових Стрільців, 12, зал №2).

Слідчий суддя ОСОБА_1