У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.08.2020 Справа №607/13083/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку ст. 107 КПК України, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

встановив:
ОСОБА_3 подав клопотання про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області.

В обґрунтування поданого клопотання зазначили, що на даний час не існує обґрунтованих підстав для подальшої заборони щодо відчуження належного йому транспортного засобу.

Слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 до суду за викликом не з`явився, подавши письмові заперечення в обґрунтуванні яких зазначено, що ОСОБА_5 звернувся до суду із порушенням територіальної підсудності, оскільки прокурором у кримінальному провадженні № 0000375, в рамках якого було накладено арешт визначено підслідність за Теребовлянським ВП ГУНП в Тернопільській області, крім того долучив постанову про визначення територіальної підслідності від 18 серпня 2020 року із змісту якої вбачається, що підслідність визначено за СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області.

Із змісту клопотання ОСОБА_3 вбачається, що він просить судовий розгляд проводити за його відсутності, враховуючи карантинні обмеження пов`язані з пандемією COVID-19.

Вивчивши клопотання, слідчий суддя вважає, за доцільне зазначити наступне.

Статтею 22 КПК України закріплено принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із положеннями ст. 174 КПК України скасування арешту майна можливе за умови того, що особа яка звернулась із клопотанням доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

До клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна не долучено жодних додатків, якими підтверджуються обставини наведені у клопотанні та не долучено копії ухвали згідно якої накладено арешт.

Щодо заперечень слідчого доцільно зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також, зокрема, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина перша статті 4 КПК України визначає дію Кодексу в просторі, тобто, що кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення злочину.

Згідно з ч.2 ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення (територіальна підслідність).

Підслідність - це врегульована законом сукупність ознак кримінального провадження, на підставі яких конкретне кримінальне провадження підлягає розслідуванню тим чи іншим органом досудового розслідування. Саме правила про підслідність обумовлюють правильний розподіл кримінальних проваджень як між окремими органами досудового розслідування, так і між окремими підрозділами в одному органі досудового розслідування.

Отже, згідно з територіальною підслідністю визначається питання про те, слідчий якого саме адміністративного району (області) повинен розслідувати кримінальне правопорушення. Тобто провадження розподіляються між однойменними ланками органів досудового розслідування з урахуванням їхньої територіальної юрисдикції.

В порядку ч.1 ст. 94 КПК України слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Проаналізувавши наведене у сукупності із врахуванням того, що до клопотання ОСОБА_5 не долучено жодних матеріалів та ухвали, якою накладено арешт з огляду на те, що подане воно з порушенням правил підсудності, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання.

Керуючись статтями 2, 22, 132, 94, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
У клопотанні ОСОБА_3 про скасування арешту майна,- відмовити.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1