Справа №577/4002/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/55/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24 листопада 2020 року, якою накладено арешт на майно, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді, клопотання слідчого СВ Конотопського ВП ГУ ПН в Сумській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно задовольнено та накладено арешт на майно, вилучене 19.10.2020 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 7 імеі НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 та мобільний телефон марки Mi Play imei НОМЕР_4 | НОМЕР_5 ;

- п`ять упаковок пустих зіп- пакетів (80х12 100 шт., 100х50 100 шт., 40х60 -100 шт., 80х12- 100 шт., 5 шт. без етикетки),

- гроші на загальну суму16370 грн.: номіналом 100 грн. УИ1948239; ВЙ 6810053; УБ 3280032; УЖ 4817923; УГ 9957114; УУ9267170; УС 0872384; УН1368738; УН 9313938; УВ0569397; УЗ4307902; номіналом 200 грн.: ПБ 4462265; ВД 7106270; ГГ 6439418; ВЗ 8698875; ВЗ 8698873; УР 0643831; ГД 6547603; ВЗ 8698874; ВГ5957775; КЄ9060528; ХГ9618449; ВЕ3210381; СБ 9892476; ХГ40115339; ВГ 6912542; ВЖ 8105425; ГБ 8152664; ВД 63113432; ВЕ 5637726; ВЗ 8698872; УС 4729890; ПБ 5871430; ВЗ 8698879; СВ 2522911; ВЗ 2498948; СМ 1438877; СЖ 0390030; ХЗ 5087121; УМ 8209048; АД 2164452; ВЗ 8698877; ЄЄ 3950558; СБ 423850; ХВ 5864523; СЄ 6801245; СІ 6508627; номіналом 500 грн: СБ 9440963; АЗ0740549; АВ 3626726; АВ 7130723; ББ 8394141; ХД9394194; АВ 6574843; АЕ 0352911; ББ6679614; МА5668121; ВЗ7011222; ЗН 3474850; ВД 5556637; ВХ 5859042; номіналом 1000 грн: АА4260193; номіналом 50 грн:АБ4634866; номіналом 20 грн; ЮГ350666, які зберігаються в Конотопському ВП ГУНП в Сумській області, заборонивши відчуження, розпорядження та користування.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24.11.2020 в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 15 тис. грн., які належать їй на праві приватної власності та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого про арешт майна. Крім того, просила зобов`язати старшого слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 повернути належні їй на праві приватної власності грошові кошти в сумі 15 тис. грн.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_6 зазначає, що у судовому засіданні суду першої інстанції вона разом зі своїм братом ОСОБА_8 , наголошували, що саме вона є законним та добросовісним власником зазначених у клопотанні про арешт майна коштів в сумі 15 тис. грн., які не є коштами здобутими злочинним шляхом та коштами її брата ОСОБА_8 .

Вказує, що дані кошти вона збирала для поїздки на відпочинок та надала 17.10.2020 у тимчасове користування братові, про що є відповідна розписка, яку суд безпідставно не взяв до уваги. Також зазначає, що суд безпідставно дійшов висновку, що вона не довела, що саме ці кошти вона надала у користування своєму братові, через що переконана, що в даному випадку суд грубо порушив вимоги ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, ст. ст. 10, 11 Загальної декларації прав людини, ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та ст. З Протоколу № 7 до Конвенції.

Крім того, зазначає, що під час обшуку вона особисто повідомила працівникам поліції, що кошти в сумі 15тис. грн. належать їй, що повинно бути на відеозаписі, однак судом даний відеозапис досліджено не було, а заявити відповідне клопотання в суді, не могла, оскільки мала статус свідка в даному процесі.

Вказує, що прокурор у клопотанні про арешт майна посилається на ч.5 ст.177 КПК України, а суд посилається на ч.3 ст. 170 КПК України, як підставу арешту грошових коштів з метою забезпечення можливої конфіскації майна, однак вказані норми не містить таких вимог.

У судове засідання до апеляційного суду власник майна ОСОБА_8 , представник власника майна адвокат ОСОБА_9 та апелянт ОСОБА_6 , які повідомлені належним чином, не з`явились. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

Крім того прокурор ОСОБА_10 подав клопотання про розгляд справи без його участі. За таких обставин розгляд провадження відбувається без участі учасників кримінального провадження, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України.

Так, положенням ч.1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області перебуває об`єднане кримінальне провадження, №0000828 від 17 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

19.10.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України (а.с.13)

У цей же день, 19 жовтня 2020 року проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено: у передбаннику квартири шматок скла з пластиковим тримачем для сім-карти «Лайф» з нашаруваннями речовини білого кольору до пакету №1; у кімнаті ОСОБА_8 пляшка з рідиною з написом на етикетці «Ізопропіловий спирт», пляшка ємністю 0,33 л з рідиною, пластикова колбочка «Універсльний індикатор» з паперовими стрічками помаранчевого кольору, пластиковий флакон з написом на етикетці «Кислота» з рідиною, пластикова пляшка з етикеткою «Уксусна кислота» з рідиною до пакету № SUD3041691: у кімнаті ОСОБА_8 серветки з нашаруваннями білого кольору, шматок скла, ваги, лезо та пластиковий тримач з нашаруваннями білого кольору до пакету № SUD3041692; у кімнаті ОСОБА_8 біла порошкоподібна речовина у 3 фольгових згортках до пакету № SUD1114146; у кімнаті ОСОБА_8 14 пакунків заповнені сухою речовиною рослинного походження до пакету № SUD2071935; у кімнаті ОСОБА_8 жовта сипуча речовина в 2 пакетиках до пакету № SUD 2071936; у кімнаті ОСОБА_8 мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 7 імеі НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 та мобільний телефон марки Mi Play imei НОМЕР_6 до пакету №2; у кімнаті ОСОБА_8 п`ять упаковок пустих зіп- пакетів (80х12 100 шт., 100х50 100 шт., 40х60 -100 шт., 80х12- 100 шт., 5 шт. без етикетки) до пакету №3, у кімнаті ОСОБА_8 на полиці поряд з виявленими білою порошкоподібною речовиною, жовтою сипучою речовиною та речовиною рослинного походження в пофасованих пакетиках гроші на загальну суму 16370 грн. (номіналом 100 грн. УИ1948239; ВЙ 6810053; УБ 3280032; УЖ 4817923; УГ 9957114; УУ9267170; УС 0872384; УН1368738; УН 9313938; УВ0569397; УЗ4307902; номіналом 200 грн.: ПБ 4462265; ВД 7106270; ГГ 6439418; ВЗ 8698875; ВЗ 8698873; УР 0643831; ГД 6547603; ВЗ 8698874; ВГ5957775; КЄ9060528; ХГ9618449; ВЕ3210381; СБ 9892476; ХГ40115339; ВГ 6912542; ВЖ 8105425; ГБ 8152664; ВД 63113432; ВЕ 5637726; ВЗ 8698872; УС 4729890; ПБ 5871430; ВЗ 8698879; СВ 2522911; ВЗ 2498948; СМ 1438877; СЖ 0390030; ХЗ 5087121; УМ 8209048; АД 2164452; ВЗ 8698877; ЄЄ 3950558; СБ 423850; ХВ 5864523; СЄ 6801245; СІ 6508627; номіналом 500 грн: СБ 9440963; АЗ0740549; АВ 3626726; АВ 7130723; ББ 8394141; ХД9394194; АВ 6574843; АЕ 0352911; ББ6679614; МА5668121; ВЗ7011222; ЗН 3474850; ВД 5556637; ВХ 5859042; номіналом 1000 грн: АА4260193; номіналом 50 грн:АБ4634866; номіналом 20 грн; ЮГ350666-) до пакету №SUD 2071933 і передано до камери зберігання Конотопського ВП ГУНП в Сумській області (а.с.9-12).

Постановою слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 від 19 жовтня 2020 року вищевказані речі та грошові кошти визнано речовими доказами (а.с.7).

Старший слідчий СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 звернувся з клопотанням, в якому просив накласти арешт на вилучене 19.10.2020 під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 належне підозрюваному ОСОБА_8 майно а саме: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 7 імеі НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 та мобільний телефон марки Mi Play imei НОМЕР_4 | НОМЕР_5 ; п`ять упаковок пустих зіп- пакетів (80х12 100 шт., 100х50 100 шт., 40х60 -100 шт., 80х12- 100 шт., 5 шт. без етикетки), гроші на загальну суму16370 грн.: номіналом 100 грн. УИ1948239; ВЙ 6810053; УБ 3280032; УЖ 4817923; УГ 9957114; УУ9267170; УС 0872384; УН1368738; УН 9313938; УВ0569397; УЗ4307902; номіналом 200 грн.: ПБ 4462265; ВД 7106270; ГГ 6439418; ВЗ 8698875; ВЗ 8698873; УР 0643831; ГД 6547603; ВЗ 8698874; ВГ5957775; КЄ9060528; ХГ9618449; ВЕ3210381; СБ 9892476; ХГ40115339; ВГ 6912542; ВЖ 8105425; ГБ 8152664; ВД 63113432; ВЕ 5637726; ВЗ 8698872; УС 4729890; ПБ 5871430; ВЗ 8698879; СВ 2522911; ВЗ 2498948; СМ 1438877; СЖ 0390030; ХЗ 5087121; УМ 8209048; АД 2164452; ВЗ 8698877; ЄЄ 3950558; СБ 423850; ХВ 5864523; СЄ 6801245; СІ 6508627; номіналом 500 грн: СБ 9440963; АЗ0740549; АВ 3626726; АВ 7130723; ББ 8394141; ХД9394194; АВ 6574843; АЕ 0352911; ББ6679614; МА5668121; ВЗ7011222; ЗН 3474850; ВД 5556637; ВХ 5859042; номіналом 1000 грн: АА4260193; номіналом 50 грн:АБ4634866; номіналом 20 грн; ЮГ350666, шляхом накладення заборони підозрюваному користуватись, відчужувати та розпоряджатись вказаним майном з метою збереження речового доказу та забезпечення конфіскації майна.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та задовольняючи клопотання старшого слідчого, слідчий суддя з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування та з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, дійшов до висновку про наявність правових підстав до арешту вищезазначеного майна та грошових коштів.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає, що надані старшим слідчим матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучені в ході обшуку майно, зокрема грошові кошти можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів. Крім того, колегія суддів враховує, що згідно ч.2 ст.307 КК України суд може призначити покарання у вигляді конфіскації майна. У зв`язку з чим, незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , щодо не дослідження судом відеозапису обшуку, на якому, на її переконання вона особисто повідомила працівникам поліції, що кошти в сумі 15тис. грн. належать їй, у відповідності з нормами чинного законодавства, є необґрунтованими, оскільки дані обставини підлягають встановленню виключно під час проведення судового розгляду по суті.

В супереч доводам апелянта, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що боргова розписка надана підозрюваним ОСОБА_8 своїй сестрі ОСОБА_6 не свідчить про належність останній вилучених під час обшуку коштів в сумі 15000 грн. які знаходилися в кімнаті підозрюваного, оскільки у вказаній розписці не зазначені індивідуальні або родові ознаки грошей які ОСОБА_6 надавала в борг ОСОБА_8 , через що доводи апеляційної скарги в цій частині вважаються безпідставними.

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до протоколу обшуку від 19.10.2020 року по місцю проживання підозрюваного ОСОБА_8 , який проводився також в присутності останнього, його сестри ОСОБА_6 та матері ОСОБА_11 , ніяких заяв та зауважень від них не надходило (а.с.9-12), тобто вони не були позбавлені можливості заявити про належність вилучених грошових коштів іншим особам, але цього не зробили.

Доводи апелянта, що прокурор у клопотанні про арешт майна посилається на ч.5 ст.177 КПК України, а суд посилається на ч.3 ст. 170 КПК України, як підставу арешту грошових коштів з метою забезпечення можливої конфіскації майна, однак вказані норми не містить таких вимог, колегія суддів не може визнати такими, що дають підстави для скасування ухвали слідчого судді.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вилучені 19 жовтня 2020 року речі та грошові кошти, які можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні та підлягають конфіскації, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно порушення слідчим суддею ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, ст. ст. 10, 11 Загальної декларації прав людини, ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та ст. З Протоколу № 7 до Конвенції слід визнати безпідставними.

Істотних порушень норм КПК України, які б виступали підставою для скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_6 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24 листопада 2020 року слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24 листопада 2020 року, якою накладено арешт на майно, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4