Провадження № 1-в/127/751/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Вінницької виправної колонії (№86)» ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці клопотання начальника державної установи «Вінницької виправної колонії (№86)» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання начальника ДУ «Вінницької виправної колонії (№86)» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 19.06.2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Станом на 01.11.2020 року ОСОБА_6 відбув 2/3 строку покарання. Комісія установи на засіданні 03.11.2020 року протоколом №21 прийняла рішення про порушення клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення засудженого, що зумовило звернення до суду із вказаним клопотанням.

В судовому засіданні представник установи ОСОБА_4 клопотання підтримав з підстав викладених в ньому.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання начальника установи, оскільки засуджений ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. За час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 на виробництві установи працевлаштований не був та заробітну плату не отримував. Окрім, цього, ОСОБА_6 відбуває покарання, фактично з початку 2018 року, і на протязі вказаного року останній заохочень не отримував. І лише в 2019 році ОСОБА_6 отримав 1 заохочення. У зв`язку з чим, прокурор зауважив, що в засудженого ОСОБА_6 з`явились заохочення лише після того, як настала пільга на умовне-дострокове звільнення. Крім цього, ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та двічі звільнявся умовно-достроково, проте належних висновків для себе останній не зробив та продовжував вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання доставлений не був, оскільки не виявив бажання бути присутнім при розгляді клопотання, про що надав суду відповідну заяву.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали подання, та особову справу засудженого дійшов висновку, що клопотання необґрунтоване та задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

З особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_6 на даний час відбуває покарання у ДУ «Вінницькій виправній колонії (№86)» за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 19.06.2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання рахується з 01.03.2018 року, підтверджує те, що ОСОБА_6 станом на 01.11.2020 року відбув 2/3 строку покарання та відповідно до ст. 81 КК України може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З матеріалів клопотання та особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_6 після останнього звільнення з місць позбавлення волі, маючи не зняту та непогашену судимість, надалі продовжив вести антисоціальний спосіб життя та продовжив вчиняти нові умисні, тяжкі, корисливі злочини, за що ОСОБА_6 було притягнуто до кримінальної відповідальності вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 19.06.2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Вищезазначеним вироком суду ОСОБА_6 призначалось покарання у виді позбавлення волі на певний строк, як виключної міри призначеного покарання, задля досягнення мети визначеної ст. 50 КК України.

Таким чином, виходячи з того, що питання про можливість умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, не зважаючи на наявні заохочення, враховуючи тяжкість та підвищену суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_6 злочину, за який він відбуває призначене покарання, суд, не вбачає ознак виправлення засудженого та відповідно і підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 395, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання начальника ДУ «Вінницької виправної колонії (№86)» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя :