Справа № 211/2958/20
Провадження № 1-кп/211/601/20
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2021 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000326 від 10.03.2020,відносно:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, який не працює, не одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, осіб похилого віку або інших осіб не має,зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_4 , в період часу з 08.03.2020 по 09.03.2020 перебував у квартирі свого неповнолітнього знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , за добровільною згодою власника вищевказаної квартири ОСОБА_8 .

Надалі, обвинувачений ОСОБА_4 09.03.2020 приблизно о 08 год. 00 хв., прокинувшись в квартирі за вищевказаною адресою, та маючи злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння мобільним телефоном, шляхом зловживання довірою, попрохав у ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy G4+» 2018 року випуску, золотистого кольору, ІМЕI НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 під вигаданим приводом подзвонити. ОСОБА_7 у свою чергу виходячи із довіри до ОСОБА_4 та хибної впевненості в правильності та добросовісності його дій щодо здійснення дзвінка взяв мобільний телефон, який на правах власності належить його матері ОСОБА_8 та передав останньому, після чого пішов у іншу кімнату.

Далі, цього ж дня о 08 год. 10 хв. обвинувачений ОСОБА_4 заздалегідь маючи умисел не повертати вказаний мобільний телефон, роблячи вигляд телефонної розмови, тримаючи вищевказаний мобільний телефон у своїх руках, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, з метою власного користування, шляхом зловживання довірою з корисливих мотивів, повідомив ОСОБА_7 не достовірну інформацію про те, що мобільний телефон він поклав на кухні та покинув через вхідні двері квартиру потерпілої.

Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдав потерпілій майновий збиток відповідно до судово- товарознавчої експертизи № 1548 від 20.03.2020 на суму 2829 гри. 86 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України визнав повністю. Пояснив, що 08 березня 2020 року був у гостях у свого товариша ОСОБА_7 , де і а залишився ночувати. Вранці, він попросив телефон, щоб зателефонувати своїй дівчіні та повідомити де він знаходиться. Після того, як він зателефонував, телефон він не повернув, а товаришe сказав, що телефон залишив на кухні. Після цього залишив квартиру та поїхав на роботу. Ввечері цього ж дня зателефонував ОСОБА_9 та попрохав зустрітись, щоб телефон повернути, так як злякався , що його знайде поліція. У вчиненому розкаюється та просив суворо його не карати.

Згідно до частини 3 статті 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечували учасники судового провадження.

Обвинувачений пояснив, що правильно розуміє зміст цих обставин, його позиція є добровільною і він розуміє, що у такому випадку буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, вона також підтверджується письмовими доказами, які були досліджені судом:

розпискою потерпілої ОСОБА_8 про прийняття речового доказу на зберігання (а.с. 44),

постановою від 13.03.2020 про визнання речовим доказом вилученого 13.03.2020 мобільного телефону «Samsung Galaxy G4+» 2018 року випуску, золотистого кольору, імей1: НОМЕР_1 ; імей 2: НОМЕР_2 (а.с. 45),

висновком судово-товарознавчої експертизи від 20.03.2020 № 1548, відповідно до якої вартість викраденого телефону становить 2829, 86 грн. (а.с. 47-50).

Враховуючи викладене, суд вважає вину ОСОБА_4 повністю доведеною, дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 190 ч. 1 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений скоїв криміне правопорушення, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії проступків, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, під наглядом у лікаря-нарколога та психіатра не перебував і не перебуває, відповідно до висновку досудової доповіді, орган пробації вважає за можливе виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі. Матеріальні збитки потерпілому відшкодовано в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання, не встановлені.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, фактичні обставини та їх наслідки, обставини, що пом`якшують покарання, висновки досудової доповіді, заяву потерпілої ОСОБА_8 , яка просила призначити обвинуваченому мінімальне покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді обмеження волі мінімальним строком, встановленим санкції частини першої статті 190 КК України, зі звліьненням від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України.

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченому не обирався.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку в 1 (один) рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy G4+» 2018 року випуску, золотистого кольору, ІМЕ1 НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , що передано на зберігання потерпілій ОСОБА_8 вважати переданим за належністю.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1