Справа №295/9396/20
10.08.2020 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
при секретарі с/з ОСОБА_2 ,
слідчого (дізнавача) ОСОБА_3 ,
представника володільця майна адвоката ОСОБА_4 ,
Слідчий (дізнавач)звернувся із указаним клопотанням, в якому послався на те, що 18.10.2016 року ОСОБА_6 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , та ТОВ «Діва Агроком» (адреса: Житомирська область, Житомирський район, с. Кам`янка, вул. Тинюкова, 19) було укладено договір, на підставі якого товариство взяло в оренду земельну ділянку площею 2,456 га для вирощування товарної сільськогосподарської продукції.
31.01.2020 року у зв`язку зі смертю ОСОБА_6 була підписана додаткова угода між орендодавцем ОСОБА_7 та орендарем ТОВ «Діва Агроком» (адреса: Житомирська область, Житомирський район, с Кам`янка, вул. Тинюкова, 19), в особі директора ОСОБА_8 , однак невідомі особи з 01.08.2020 року по 06.08.2020 року самовільно зайняли вказану земельну ділянку та використовували її не за призначенням, а саме: за допомогою навантажувача марки «Hаnomag 44D», д.н.з. НОМЕР_1 , та вантажного автомобіля марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «OVA», д.н.з. НОМЕР_3 , видобували пісок та вивозили у невідомому напрямку.
Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Житомирської місцевої прокуратури.
06.08.2020 навантажувач марки «Hаnomag 44D», д.н.з. НОМЕР_1 , та вантажний автомобіль марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , у складі напівпричепу марки «OVA», д.н.з. НОМЕР_3 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.
Посилаючись на положення ст.ст. 170, 171 КПК України, на необхідність проведення у кримінальному провадженні ряду слідчих та інших процесуальних дій слідчий (дізнавач) за погодженням із прокурором просить накласти арешт на автомобіль марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , у складі напівпричепу марки «OVA», д.н.з. НОМЕР_3 , які відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на автомобіль марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 на напівпричіп марки «OVA», д.н.з. НОМЕР_3 , належать ОСОБА_9 , а також позбавити власника та третіх осіб можливості відчуження, розпоряджання та користування вказаним майном.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити. Додав, що транспортні засоби перебували на земельній ділянці без будь-яких дозволів власника ділянки. Вантажний автомобіль та напівпричіп є речовими доказами у кримінальному провадженні, за їх допомогою здійснювався видобуток піску, вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення. За кермом вантажного автомобіля був ОСОБА_10 . За словами слідчого (дізнавача), з метою встановлення всіх обставин кримінального провадження слідство зацікавлене, щоб вилучене майно залишилось на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів. На даний час висновків експертиз немає, розмір завданого збитку не визначений, а в ході провадження може виникнути необхідність у проведенні слідчих (розшукових) дій, зокрема, із сумішшю, схожою на пісок.
Представник володільця майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 03.08.2020 року між ПП «Транспортантсервіс» та ТОВ «ДСН Житомир» був укладений договір на перевезення грунтово-піщаної суміші і ніяки протиправних дій підприємство не вчиняло. Окремо звертав увагу, що документів на вилучення транспортних засобів не було, а відомості до ЄРДР внесено за ч. 1 ст. 197-1 КК України, тобто за фактом вчинення проступку. Адвокат вказує, що був на місці події і працівники поліції повідомили, що це земельні ділянки ОСОБА_6 , однак, наскільки йому відомо, спадщина після смерті ОСОБА_6 не оформлена та кому на даний час належить земельна ділянка, на якій перебували вантажівки, невідомо. До того ж розмір збитків не є пропорційним заходу забезпечення кримінального провадження. Просив відмовити у задоволенні клопотання або обрати такий захід, який не пов`язаний із позбавленням права користування транспортними засобами, оскільки незрозуміло які слідчі (розшукові) дії необхідно проводити з технікою. Додатково представником володільця майна були надані письмові заперечення на клопотання.
Заслухавши пояснення слідчого (дізнавача), представника володільця майна, вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.
На підставі протоколу огляду місця події, складеного слідчим СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_11 06.08.2020, виявлені на земельній ділянці Оліївської сільської ради поблизу с. Кам`янка транспортні засоби: автомобіль марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , у складі напівпричепу марки «OVA», д.н.з. НОМЕР_3 , були вилучені до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів (м. Житомир, вул. Слобідська, 35).
Постановою інспектора сектору дізнання Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_12 виявлені та вилучені в ході огляду місця події 06.08.2020 року навантажувач марки «Hаnomag 44D», д.н.з. НОМЕР_1 , та вантажний автомобіль марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , у складі напівпричепу марки «OVA», д.н.з. НОМЕР_3 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170, ст. 98 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на його вчинення; правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
При цьому, за змістом ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, в тому числі можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, застосування найменш обтяжливого способу арешту майна слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання частково, наклавши арешт на автомобіль марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , у складі напівпричепу марки «OVA», д.н.з. НОМЕР_3 , в частині заборони відчуження указаного транспортного засобу.
У відповідності до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , у складі напівпричепу марки «OVA», д.н.з. НОМЕР_3 , які відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на автомобіль марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 на напівпричіп марки «OVA», д.н.з. НОМЕР_3 , належать ОСОБА_9 , в частині заборони відчуження (розпорядження) указаним транспортним засобом.
Зобов`язати ОСОБА_9 та третіх осіб надавати безперешкодний доступ до автомобіля марки «DAF», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , та напівпричепа марки «OVA», державний реєстраційний знак НОМЕР_3 ,у разі необхідності проведення з використанням вказаних транспортних засобів будь-яких процесуальних, слідчих дій під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.
В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1