Справа № 511/760/18
Номер провадження:1-кп/521/874/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників, адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в порядку ст. 314 КПК України обвинувальний акт у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Під час підготовчого судового засідання обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання, яке підтримали його захисники про скасування арешту з майна, яке було вилучено під час огляду службового кабінету Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області, а саме: грошові кошти в розмірі 100 доларів США та 10 600 гривень; мобільний телефон марки «Самсунг»; мобільний телефон марки «Леново»; грошові кошти у розмірі 300 доларів США та 425 гривень; чотири банківські картки; копія службового посвідчення ОСОБА_4 ; папку синього кольору з написом «Злой»; ухвалу суду від 22.11.2017 року.

Підставами для скасування є те, що арешт накладений необґрунтовано, а також те, що в подальшому його застосуванні відпала необхідність.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважав, що арешт накладений законно та обґрунтовано.

Вивчивши обвинувальний акт та приложені до нього матеріали, вислухавши клопотання обвинуваченого, а також думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 170 КПК України, встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна, серед іншого, є: збереження речових доказів; конфіскація майна як виду покарання.

В судовому засіданні з доводів прокурора встановлено, що речі та документи, які були вилучені під час огляду службового кабінету обвинуваченого в Роздільнянській місцевій прокуратурі Одеської області є речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.

Грошові кошти окрім того, можуть бути предметом конфіскації за вироком суду, оскільки санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Судом також встановлено, що обвинувачений не подав до суду жодного підтверджуючого документу щодо права власності на спірне майно /грошові кошти, мобільні телефони, банківські картки/.

На думку суду, правовою підставою для арешту майна було як правова природа вказаних вилучених предметів, документів і їх відношення до матеріалів кримінального провадження так і сукупність об`єктивних даних та розумних підозр які свідчать про те, що вилучені предмети є доказами у кримінальному провадженні. Значення тієї або іншої речі, її відношення до матеріалів кримінального провадження може бути оцінено лише особою в провадженні якої перебували матеріали досудового розслідування. На вказаному етапі судового провадження є всі законні підстави вважати, що вказане вилучене майно є необхідним для з`ясування всіх обставин у кримінальному провадженні.

Оскільки вчинений злочин відноситься до категорій злочинів у сфері службової діяльності та професійної діяльності з наданням публічних послуг, з метою недопущення зникнення вилученого майна, втрати або його пошкодження, суд вважає за необхідне залишити без змін рішення слідчого судді про арешт майна.

Потреби досудового розслідування та в теперішній час потреби правосуддя, виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження в частині захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 314, 315 КПК України, СУД, -

У Х В А Л И В:

В задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 від 07.06.2018 року, про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна застосований ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 17.01.2018 року у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0001780 від 18.11.2017 року та зобов`язання слідчого повернути за належністю певне майно відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я: ОСОБА_1