Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2295/20
Провадження №: 1-кп/332/406/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2020 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ;

за участю прокурора - ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.08.2020р. приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднано з проникнення у інше приміщення, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись тим, що його дії залишаються непомітними для оточуючих, підійшов до гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де спустився через вікно, у якому на момент вчинення кримінального правопорушення було відсутнє скло, до приміщення підвалу вищевказаного будинку, де за допомогою власної фізичної сили зірвав батарею на 14 секцій, яка належить Комунальному підприємству «Наше місто», вартість якої згідно висновку експерта №2900 від 29.08.2020 складає 525 гривень 00 копійок. Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, застосовуючи власну фізичну силу, почав пересувати вказану батарею до вікна. Однак злочинні дії ОСОБА_6 були помічені мешканцями будинку, внаслідок чого з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину в інкримінованому злочині визнав у повному обсязі, розкаявшись в скоєному, своїми показами підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, та зазначив, що не оспорює обставини, викладені прокурором. У скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Представник потерпілої сторони до судового засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та дослідження матеріалів, які його характеризують, а також висновку експерта, та документів про визнання речовими доказами.
Суд вважає пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання і дані характеризуючи особу обвинуваченого.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості злочину, скоєного обвинуваченим, визнання вини, щире каяття, активне сприяння встановленню істини по справі, що визнається судом обставинами, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжує покарання, разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, не працює, суспільно корисною працею не займається та легальних доходів не має, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, тому можливо призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Під час досудового розслідування проведена судово-товарознавча експертиза, витрати на проведення якої складають 150 грн. Витрати по проведенню вищезазначеної експертизи, яка була проведена спеціалізованою державною установою, відповідно до ч.2 ст.122 КПК України віднести за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.349,369,373,374,376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді ТРЬОХ року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого від відбування покарання звільнити, якщо він протягом ОДНОГО року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме:

періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у обвинуваченої наразі відсутній.

Речові докази:
- візок металевий двохколісний та портфель синього кольору з інструментами, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Заводського ВП Дніпровського ВПГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_6 в користування;

- батарея чавунна на 14 секцій, яка передані на зберігання до камери схову речових доказів Заводського ВП Дніпровського ВПГУНП в Запорізькій області повернути власнику: Комунальному підприємству «Наше місто», в користування;
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1