Справа № 487/2697/20
Провадження № 1-кс/487/5194/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2020 року місто Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 03.04.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 03.04.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 за ч. 3 ст. 368 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України. На теперішній час стороною обвинувачення встановлено наявність усіх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку з чим з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування (наприклад шляхом виїзду за кордон через неконтрольовані пункти пропуску на тимчасово окуповані території). Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України). ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може спрямовувати свої дії на знищення речей та документів, що матиме негативний вплив на хід досудового розслідування. Незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). На даний час, встановлюються інші свідки протиправних діянь підозрюваного ОСОБА_5 . Ураховуючи, що підозрюваний має стійкі постійні зв`язки зі службовими особами Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області, це дає змогу йому впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, з використанням цих зв`язків. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України). ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (штучне затягування досудового розслідування; розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваного тощо). Окрім цього, оскільки підозрюваний проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а орган досудового розслідування та суд знаходяться у м. Миколаєві, Миколаївська область, ОСОБА_5 може допускати невиконання процесуальних обов`язків щодо явки за викликами до слідчого, слідчого судді. При цьому, може посилатись на різні, нібито форс-мажорні чи поважні обставини, таким чином затягуючи хід досудового розслідування, перешкоджаючи прийняттю процесуальних рішень та проведенню слідчих дій. Таким чином, застосування стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав та наполягав на його задоволенні.
Захисник адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
За нормами ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ТУ ДБР у м. Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000061 від03.04.2020 щодо протиправних дій службових осіб Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області та пов`язаних з ними осіб за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що начальник сектору реагування патрульної поліції № 3 Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , являючись відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 Кримінального кодексу України службовою особою, яка займає відповідальне становище, у порушення вимог ст.ст. 2, 3, 18, 23, 24, 29, 35 Закон України «Про Національну поліцію», ст. 266 КУпАП, 15.11.2019, близько 11.00, перебуваючи на автомобільній дорозі біля смт Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області (більш точну адресу на даний час не встановлено), використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів та з метою власного незаконного збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно створюючи умови, за яких особа буде вимушена надати йому неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів, діючи у порушення ч. 4 ст. 29, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», не маючи на те визначених законом підстав, здійснив зупинку вантажного автомобіля, «Scania» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 . У подальшому, ОСОБА_7 , заздалегідь діючи у порушення вимог ст. 266 КУпАП, п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, без залучення понятих, висловив вимогу ОСОБА_8 про необхідність пройти перевірку на алкотестері «Драгер», на що останній погодився. У цей час повз даної ділянки дороги, де знаходились ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , у зустрічному напрямку проїжджав інший вантажний автомобіль «Scania», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 . У ході руху вказаного транспортного засобу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , будучи раніше знайомими, привітались один з одним. У подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 прослідували до службового автомобіля останнього (д.н.з. та марку якого на даний час не встановлено). Перебуваючи вдвох у даному автомобілі, капітан поліції ОСОБА_7 , продовжуючи діяти у порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, змусив ОСОБА_8 пройти перевірку на алкотестері «Драгер». Після проходження перевірки на алкотестері «Драгер» ОСОБА_7 , діючи у порушення п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 8, п.п. 3, 8 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 266 КУпАП, без складання відповідних акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та без направлення до закладу охорони здоров`я на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повідомив ОСОБА_8 , що у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, без пред`явлення та зазначення останньому відомостей щодо наявної кількості проміле алкоголю у його крові, виявлених при здійсненні огляду, після чого висловив йому прохання надати неправомірну вигоду для себе у вигляді грошових коштів у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень за невчинення в інтересах ОСОБА_8 , як того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого йому ОСОБА_7 службового становища, а саме: за нездійснення ним дій щодо провадження у справах про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП. Опинившись в умисно створених ОСОБА_7 умовах, при яких особа буде вимушена надати йому неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів, ОСОБА_8 , розуміючи, що вищевказаний працівник поліції, використовуючи своє службове становище та надані йому службові повноваження, може вжити заходи щодо притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності, хоча й незаконного, був вимушений погодитись з вимогами ОСОБА_7 про передачу йому неправомірної вигоди, зазначивши, що з собою у нього такої суми готівкових коштів немає. У зв`язку цим, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 зателефонувати їх спільному знайомому ОСОБА_5 та позичити у нього грошові кошти. Надалі, ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що йому потрібно надати працівнику поліції ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. за непритягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, проте у нього відсутня зазначена сума грошей. У подальшому, ОСОБА_7 взяв слухавку у ОСОБА_8 , поспілкувався з ОСОБА_5 , після чого повідомив ОСОБА_8 , що ОСОБА_5 поручився за нього та вони домовились про наступну передачу ОСОБА_7 через ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. При цьому, спілкуючись між собою по телефону ОСОБА_7 та ОСОБА_5 узгодили остаточний план дій по отриманню вищевказаної неправомірної вигоди від ОСОБА_8 . У цей же день, ввечері (більш точний час не встановлено) біля Масложиркомбінату за адресою: вул. Врожайна, 30, м. Кропивницький, Кіровоградська область, ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_5 для передачі йому грошових коштів у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн., які останній за узгодженим заздалегідь планом мав отримати з метою наступної передачі ОСОБА_7 , як грошових коштів від ОСОБА_8 за його непритягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП. Під час даної зустрічі ОСОБА_8 , на виконання незаконної, спільної вимоги ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , передав останньому з метою їх подальшої передачі ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. При цьому, ОСОБА_9 запевнив ОСОБА_8 , щоб той не хвилювався та він обов`язково передасть ці грошові кошти працівнику поліції ОСОБА_7 .

У подальшому, 15.11.2019 року о 21:38 годині у приміщенні гіпермаркету «Велмарт» за адресою: вул. Юрія Коваленка, 2а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, через термінал АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_5 , виконуючи заздалегідь обумовлену роль, усвідомлюючи, що грошові кошти у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень є неправомірною вигодою за непритягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, перерахував їх на картковий рахунок АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_3 , належний ОСОБА_7 , який таким чином їх отримав у своє розпорядження, та в подальшому розпорядився на власний розсуд.
19.08.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 , це, зокрема, дані: заяви ОСОБА_8 від 27.03.2020 року; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 14.04.2020 року; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.05.2020 року та довідкою до цього протоколу; протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 12.06.2020 року; опису речей і документів від 12.06.2020, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді; матеріалів Кіровоградського управління ДВБ НПУ.
Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.
Згідно ч. 3 ст. 368 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 27 КК України пособником є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, а також особа, яка заздалегідь обіцяла переховати особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, знаряддя чи засоби вчинення кримінального правопорушення, сліди кримінального правопорушення чи предмети, здобуті кримінально протиправним шляхом, придбати чи збути такі предмети або іншим чином сприяти приховуванню кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 29 КК України, організатор, підбурювач та пособник підлягають кримінальній відповідальності за відповідною частиною статті 27 КК України і тією статтею (частиною статті) Особливої частини КК України, яка передбачає кримінальне правопорушення, вчинене виконавцем.
Отже з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні доведено, що існує ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконно впливати на потерпілого. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Отже, відповідно до ч. 2 ст. 177 УКПК України стороною обвинувачення доведено, що без встановлення відповідних обмежень, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
За змістом частин 1 та 2 ст. 194 КПК України обов`язок доведення наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання покладається саме на прокурора.
Інші ризики, зазначені слідчим у клопотанні, під час судового розгляду прокурором доведені не були.
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення; в разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні йому загрожує покарання до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Також, відповідно до ст. 178 КПК України, судом враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного, а саме: ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку за станом здоров`я не перебуває; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання підозрюваного ОСОБА_5 , який перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину цивільної дружини; підозрюваний має постійне місце роботи: працює водієм на приватному підприємстві «Черн-транс»; раніше не засуджувався, повідомлень у вчиненні інших кримінальних правопорушень не має; розмір доходу, у пособництві в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 складає 5000 гривень.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Слідчий суддя вважає, що прокурор не довів недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою з можливістю внесення застави, а тому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який відповідно до ст. 179 КПК України полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного в межах строку досудового слідства (до 19.10.2020 року включно) та зможе запобігти ризикам.
При цьому, згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.
Необхідність покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначені та доведені не були.
Доводи, наведені стороною захисту, вказаного висновку суду не спростовують з наведених вище міркувань. Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 181, 186, 193, 194, 309, 370, 372, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання відмовити.
Застосувати строком до 19 жовтня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Мар`янівка Маловисківського району Кіровоградської області запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий згідно ч. 3 ст. 179 КПК України.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді діє до 19.10.2020 року (включно).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 27.08.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1