У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/1329/20
Номер провадження 1-в/184/102/20

10 вересня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання адміністрації Державної установи "Покровський виправний центр (№79)" та спостережної комісії виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Семиозерне, Семиозерного р-ну, Кустанайської обл., Казахстан, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, до засудження непрацюючої, незаміжньої, до засудження мешкала за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , представника ДУ "ПВЦ (№79)" ОСОБА_5 , засудженої - ОСОБА_3 , представника спостережної комісії ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

30.07.2020 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника ДУ "Покровський виправний центр (№79)", погоджене зі спостережною комісією виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженої ОСОБА_3 , посилаючись на те, що вона сумлінним ставленням до праці та зразковою поведінкою довела своє виправлення, а тому просять про застосування щодо неї умовно - дострокового звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні представник Державної установи "Покровський виправний центр (№79)" та представник спостережної комісії подання підтримали та просили задовольнити.

Засуджена ОСОБА_3 просила подання задовольнити, посилаючись на те, що вона довела своє виправлення.

Прокурор проти задоволення заяви заперечував, оскільки засуджена своєю поведінкою і ставленням до праці не довела своє виправлення, враховуючи те, що засуджена не усвідомлює протиправність своєї поведінки, не сплатила судові витрати та недостатньо приймає участь у заходах, що проводяться в установі. Крім того, строк не відбутого покарання є значним

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 засуджена 23.03.2016 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 309 КК України до 05 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнена з іспитовим строком на 02 роки. Вироком Апеляційного суду Херсонської області від 24.02.2017 року призначено покарання за ч. 3 ст. 309, 69 КК України до 05 років обмеження волі.

Як вбачається з подання засуджена ОСОБА_3 відбуває покарання з 25.03.2017 року. До Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» прибула 25.03.2017 року із органу пробації Херсонської області. По прибуттю до установи була працевлаштована до контрагентського об`єкту «Нікопольський завод феросплавів», робочою. До суспільно-корисної праці залучалась на контрагентських об`єктах ФГ «Скорук», «Ритуал», «Добробут», робочою. З виробничої необхідності була переведена до підприємства установи, машиністом (кочнегаром) теплогенератерної котельні. На даний час працевлаштована до виробничої майстерні установи, робітником із заготівлі дров. За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, має три заохочення, стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна. Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». Бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Підтримує соціальний зв`язок з рідними шляхом телефонних розмов.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК України) виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно ст.81 КК України підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Пленум ВСУ у п.17 Постанови від 26.04.2002 №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
При цьому, суд враховує, що Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого ст.81 КК України, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.
Проте, при з`ясовувати ставлення засудженої до вчиненого злочину у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, не вважає та не розкаюється, оскільки даний злочин вона не вчиняла, а визнавала вину у судовому засіданні тому що так їй сказав слідчий. В цьому контексті суд звертає увагу, що до засудженої були застосовані положення ст. 69 КК України з урахуванням щирого каяття, визнання вини, притягнення до кримінальної відповідальності вперше та позитивної характеристики засудженої. Зазначена поведінка засудженої свідчить про відсутність позитивних змін в особистості та готовності до самокерованої правослухняної поведінки
Крім того, аналізуючи участь засудженої в роботі самодіяльних організацій, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_3 відбуває покарання з 25.03.2017 року, проте почала приймати участь та проявляти соціально-корисну активність в організації їх роботи лише з другої половини 2019 року. Крім того, приймала участь у програмах диференційованого виховного впливу «Творчість» з 14.07.2017 року по 12.12.2017 року та після цього не брала участі у виховних заходах аж до 05.05.2020 року, тобто протягом 2018-2019 років та майже півріччя 2020 року не приймала участь у виховних заходах, що проводились в установі. На думку суду, наведене свідчить про пристосовування засудженої до вимог адміністрації установи з метою отримання пільг, передбачених ст. 81 КК України
Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що засуджена не довела своє виправлення, не досягла такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, її поведінка не може свідчити про її виправлення та готовності до самокерованої правослухняної поведінки.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання адміністрації Державної установи "Покровський виправний центр (№79)" та спостережної комісії виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1