В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" жовтня 2020 р.Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000654 від 29 липня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючої, із середньою освітою, незаміжньої, громадянки України, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , переслідуючи корисливі мотиви, у невстановлений досудовим слідством час та у невстановленому досудовим слідством місці, вступила у злочинну змову з невстановленими слідством особами, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, спрямовану на вчинення сутенерства, тобто дій по забезпеченню заняття проституцією іншими особами. Так, ОСОБА_3 при невстановлених слідством обставинах заздалегідь домовилась з невстановленими слідством особами, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, про спільне вчинення сутенерства, в приміщенні стриптиз клубу «Городок» за адресою: м. Київ, просп. Тичини, 7, попередньо обговорила план вчинення злочину та надала згоду на участь в ньому згідно відведеної ролі.

Надалі ОСОБА_3 на виконання злочинного умислу, спрямованого на вчинення сутенерства, влаштувалась на роботу адміністратором та керуючим стриптиз-клубу «Город».

Так ОСОБА_3 , будучи повністю обізнаною про спільний злочинний план, надавши свою згоду на участь у ньому згідно розподілу ролей, в період з початку 2019 року по 16 березня 2020 року в приміщенні клубу «Город» по проспекту Павла Тичини, 7 в місті Києві відповідно до розробленого графіку, почергово з іншими особами виконувала функції адміністратора місця розпусти, виступаючи звідницею між відвідувачами клубу, що бажали отримати послуги сексуального характеру, та особами, з числа працівниць, залученими до проституції.

У своїй злочинній діяльності ОСОБА_3 підпорядковувалась іншим невстановленим особам, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, яким була підзвітна про здійснювану дівчатами, залученими до проституції, діяльність по наданню сексуальних послуг, кількість та вид наданих сексуальних послуг (класичний та оральний секс) за «зміну», отриманих за це коштів. Також ОСОБА_3 відповідно до відведеної їй ролі, спілкувалася по телефону з дівчатами, які бажали влаштуватись на роботу в клуб танцівницями, запрошувала їх на співбесіди, проводила бесіди та «інструктажі» з приводу можливості вступу в статевий акт з відвідувачем стриптиз клубу «Город» за грошову винагороду, при цьому заздалегідь повідомляла, що вартість такої послуги становила не менше 4 000 грн 00 к., з яких 50% від отриманої суми, дівчина повинна віддати ОСОБА_3 чи іншим особам, які на той момент виконували роботу адміністратора та керуючого клубу. Місцем для звідництва та надання сексуальних послуг виступали переважно приватні кімнати стриптиз клубу «Город» за вказаною адресою та інші місця, зокрема лазні та номери готелів, перебування в яких також оплачував клієнт, або інші місця, на вибір клієнта.

Також, ОСОБА_3 , діючи за попередньою домовленістю із невстановленими слідством особами, з метою власної наживи, відповідно до розподілених ролей, виконуючи свої функції, відповідно до спільної злочинної змови, складали та розподіляли графік роботи танцівниць, виплачували їм заробітну плату та забезпечували надання сексуальних послуг за грошову винагороду танцівницями, в обов`язки яких також входило пропонувати відвідувачам закладу сексуальні послуг.

Крім того, 16 березня 2020 року ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, на виконання єдиного злочинного умислу, спрямованою на вчинення сутенерства, тобто дій по забезпеченню заняття проституцією іншими особами, перебувала у стриптиз клубі «Город» за адресою: м. Київ, пр. Павла Тичини, 7, де згідно відведеної ролі зустрічала відвідувачів клубу, займалась рекламуванням, звідництвом та схилянням до розпусти, а також отриманням та розподілом грошових коштів за надання сексуальних послуг.

Цього ж дня, близько 02 год 00 хв ночі до стриптиз клубу «Город» за адресою: м. Київ, просп. Тичини, 7 прибув ОСОБА_6 , який, сприяючи розкриттю злочину, діючи відповідно до обумовленого з працівниками поліції плану документування злочину на підставі постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину, отримав напередодні від працівників поліції грошові кошти в сумі 15 000 грн 00 к. У приміщенні стриптиз клубу до ОСОБА_6 , підійшла танцівниця, яка діючи з метою отримання доходу від надання сексуальних послуг за посередництва адміністратора клубу ОСОБА_3 та відповідно до вказівок останньої, спочатку запропонувала ОСОБА_6 , приватний танець за грошову винагороду в розмірі 1 000 грн 00 к., а потім запропонувала надати послуги сексуального характеру у вигляді здійснення статевого акту на території клубу у приватній кімнаті, за грошову винагороду, оплату в сумі 5 000 грн 00 к., на що останній погодився. Далі танцівниця, отримавши в ОСОБА_6 , грошові кошти у сумі 5 000 грн 00 к., віднесла їх до гримерної, поклала на стіл, щоб указану су му коштів забрала адміністратор клубу ОСОБА_3 , яка відповідно до попередньої змови з іншими особами, виконуючи відведену їй роль у забезпеченні зайняття проституцією іншими особами, а саме танцівницями клубу, та звідництві, отримувала грошові кошти за надання сексуальних послуг дівчатами - танцівницями клубу , після чого, розподіляла їх між адміністрацією та 50% від отриманої суми повертала дівчині, яка надавала послугу сексуального характеру.

В подальшому дівчина-танцівниця підійшла до ОСОБА_6 та з метою надання сексуальних послуг провела останнього до приватної кімнати стриптиз-клубу «Город», де надала сексуальні послуги у вигляді орального та класичного сексу, після чого ОСОБА_6 залишив приміщення клубу.

16 березня 2020 року, близько 03 год 16 хв працівниками поліції проведено обшук у стриптиз клубі «Город», за адресою: м. Київ, пр. Павла Тичини, 7, під час чого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 7 200 грн 00 к., частина з яких слугувала оплатою ОСОБА_6 за надані йому сексуальні послуги, 2 використані презервативи та використані вологі серветки, 4 презервативи «Durex».

27 серпня 2020 року між прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 , в присутності її захисника ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.
В угоді сторони узгодили покарання за ч. 2 ст. 303 КК України у виді 4 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком у 1 рік.

У даній угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені прокурору та обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку ч. 3 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В даному кримінальному провадженні майнової шкоди не завдано, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_3 , а також захисник ОСОБА_5 підтвердили, що угода про визнання винуватості укладені добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити.

Також обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні показала, що саме вона була ініціатором укладення угоди про визнання винуватості, також вона повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, і не оспорює всі істотні для даного кримінального провадження обставини та правову кваліфікацію її дій, згідна з укладеною угодою, уточненою угодою та розуміє наслідки її укладення, затвердження та невиконання.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, а також шляхом опитування учасників судового провадження, з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом з`ясовано, що ОСОБА_8 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, укладеної з прокурором ОСОБА_4 , характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, передбачене ч. 2 ст. 303 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , а саме сутенерство, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Слід зазначити, що угодою про визнання винуватості від 27 серпня 2020 року між підозрюваною ОСОБА_3 та прокурором, зокрема, узгоджено термін іспитового строку тривалістю один рік.

Згідно ч. 3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених ч. 1, 2 цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
У зв`язку з цим визначена сторонами угоди тривалість іспитового строку не враховується судом, про що зазначається в мотивувальній частині судового рішення, та не є підставою для відмови у затвердженні угоди.

Таким чином, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної 27 серпня 2020 року між прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК і КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. 314, 368, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 серпня 2020 рокуміж прокурором ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000654 від 29 липня 2020року.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України та призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1