Номер провадження: 11-сс/813/184/21
Номер справи місцевого суду: 498/1/21 1-кс/498/6/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 06.01.2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000002 від 05.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення ч.1 ст.246 КК України,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 06.01.2021 року було задоволено клопотання заступника начальника СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором ОСОБА_9 та накладено арешт у вигляді заборони використання та розпорядження на автомобіль марки «FORD TRANSIТ» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстрований на ОСОБА_7 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , до вирішення питання по суті..

Своє рішення про арешт майна, слідчий суддя мотивував тим, що на момент розгляду даного клопотання, є обґрунтована підозра вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути знищено, втрачено або пошкоджено.
Зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , який є власником майна, на яке накладено арешт, вважає ухвалу суду необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що в клопотанні слідчого не зазначено конкретних правових підстав для обґрунтування накладення арешту; майно, на яке накладений арешт не є знаряддям злочину, не підлягає спеціальній конфіскації та не є речовим доказом, а ОСОБА_7 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні.
На підставі цього, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, власника майна, який просив задовольнити його апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частиною 1 ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Так, ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
З клопотання слідчого вбачається, що 05.01.2021 до чергової частини Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що працівниками Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про пров. Матросова біля будинку №1 в смт. Велика Михайлівка Великомихайлівського району Одеської області було зупинено автомобіль марки «FORD» TRANSIТ з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця с. Павлівка Роздільнянського району Одеської області, який в салоні автомобіля здійснював перевезення незаконно зрубаних дерев без будь-яких дозвільних документів.
05.01.2021 під час огляду місця події, а саме при візуальному огляді автомобіля марки «FORD TRANSIТ» з реєстраційним номером НОМЕР_1 через лобове, заднє та бокові вікна вказаного автомобіля було помічено, що в салоні наявна свіжоспилена деревина породи акації та дуб, переважна більшість деревини із сироростучих дерев. Приблизна кількість деревина складає 3 складометри.
Відомості про даний факт внесені до ЄРДР за № 0000002 від 05.01.2021 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Таким чином, в клопотанні слідчого підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що виявлене під час вищезазначеного обшуку майно є доказом злочину та знаряддям скоєння злочину, а метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також проведення подальших слідчих дій.
Відповідно до ч. 1, п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що слідчим доведено, що вилучене майно є знаряддям скоєння злочину у даному кримінальному провадженні, оскільки містить на собі відомості або сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в зв`язку з чим з метою збереження доказу та запобігання ризиків, наклав арешт на вилучене майно.
Оцінюючи викладені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про те, що на час розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна існувала потреба в перевірці чи має вилучене майно відношення до даного кримінального провадження, чи може вони бути доказом (знаряддям скоєння злочину) у кримінальному провадженні, містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також могли зберегти на собі сліди злочину.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що на даній стадії досудового розслідування, арештоване майно, зазначене в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали слідчого судді відповідало критеріям майна, визначеним статтею 98 КПК України, на яке у відповідності до положень ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений арешт.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а доводи апеляційної скарги власника майна щодо незаконності ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу апелянта, що питання про доцільність подальшого арешту майна буде перевірено на стадії досудового розслідування на протязі нетривалого часу, про що має бути постановлено відповідне процесуальне рішення, а власника майна вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України та його повернення.
На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону та винесена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376, 404, 405, 407,409, 419, 422, 532 КПК України, Одеській апеляційний суд,
постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 06.01.2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000002 від 05.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення ч.1 ст.246 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4