Справа № 364/992/20
Провадження № 1-кп/364/27/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2021 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області кримінальне провадження, внесене 29.09.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046, відносно обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, фізична особа-підприємець, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, невійськовозобов`язаний, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 29.09.2020 р. близько 01:50 год. перебував біля продуктового магазину, що на території домоволодіння ОСОБА_4 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де разом із знайомими, а саме: з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 розпивали алкогольні напої та грали в ігрові карти.

Під час гри в карти за столом, який знаходиться біля зазначеного магазину, ОСОБА_4 на ґрунті неприязних відносин з ОСОБА_5 умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень направив в обличчя ОСОБА_5 та привів у дію газовий балончик із сльозоточивим газом, відразу після цього умисно заподіяв ОСОБА_5 один удар скляною пляшкою по правій частині голови.

У подальшому ОСОБА_5 залишив прилеглу до магазину територію, перейшовши на інший бік дороги, але ОСОБА_4 кинув скляною пляшкою по ОСОБА_5 , яка потрапила останньому у праву частину живота.

У результаті своїх кримінально протиправних дій ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: опіку слизового склеру обох очей, шкіри обличчя, садна на тім`яній ділянці голови справа, крововиливу в області черевної стінки справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні 22.01.2021 р. обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, за обставин, на його думку, правильно по суті викладених в обвинувальному акті, визнав, фактичні обставини справи щодо спричинення потерпілому тілесних ушкоджень і зібрані дізнанням докази не заперечує, не оспорює, зауваживши, що він особисто не вживав алкогольні напої, але сидів поруч з тими, хто вживав.

По суті обвинувачення та заданих запитань обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що названого дня вночі він сидів біля їх магазину з дружиною, ще сиділи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , я сидів поруч. Прийшов ОСОБА_10 , вдарив мене, після цього все було, як сказано в обвинувальному акті, приснув балончиком, щодо удару пляшкою не пам`ятаю, але могло бути, не заперечую.

Показання обвинуваченого, на переконання суду, є логічними і послідовними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння ним змісту істотних для цього кримінального провадження обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільності та щирості його позицій. Зауваження щодо невживання обвинуваченим алкогольних напоїв, на думку суду, не впливає на суть пред`явленого йому обвинувачення в спричиненні легких тілесних ушкоджень, до того ж наведена обставина не кваліфікується прокурором та не зазначена ним в обвинуваченні як така, що обтяжує обвинуваченому покарання.

Допитаний у судовому засідання 22.01.2021 р. потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , надав суду пояснення про те, що 29 вересня він прийшов до магазину обвинуваченого, підсів за столик, грали в карти, далі виник конфлікт, обвинувачений приснув балончиком та ударив бутилкою, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 нас розтягнули, потім обвинувачений став кидати пляшки по нас через дорогу.

Беручи до уваги, що обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, ствердив обставини, викладені в обвинувальному акті, з`ясувавши, що він та потерплий правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, що немає сумнівів у добровільності і щирості їх позицій, роз`яснивши обмеження права оскаржити визнані ними обставини в апеляційному порядку та заслухавши думку присутніх у судовому засіданні учасників судового розгляду, суд на підставі частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнав недоцільним досліджувати докази стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Зважаючи на викладене та даючи правову оцінку діям обвинуваченого, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисного легкого тілесного ушкодження, і кваліфікує такі дії за частиною першою статті 125 КК України.

Питання про призначення обвинуваченому покарання суд вирішує, керуючись вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами), виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання, враховуючи характер суспільної небезпечності і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Київ, громадянин України (а.п. 25), зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий (а.п. 30).

Передбачених статтями 66, 67 КК України обставин, що пом`якшують та/або обтяжують обвинуваченому покарання, судом і під час дізнання не встановлено.

Складення досудової доповіді щодо обвинуваченого не доручалося, зважаючи на розгляд даного кримінального провадження в порядку статті 381 КПК України (ухвала суду від 23.10.2020 р., а.п. 10-11).

Враховуючи усе викладене та беручи до уваги, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд дійшов до таких висновків.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вчинення ним кримінального проступку за визначенням статті 12 КК України, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин, бере до уваги особу винного, визнання ним своєї вини, надання суду правдивих та послідовних показів.

З огляду на наведене та враховуючи позицію прокурора, інших учасників судового провадження, суд дійшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у межах розміру, передбаченого санкцією частини першої статті 125 КК України. На переконання суду, таке покарання обвинуваченому буде достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 не становить собою суспільної небезпеки, не ухилявся від викликів до суду, а міра покарання, яка йому призначається, не пов`язана з ізоляцією від суспільства, тому суд за таких обставин вважає недоцільним обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Вчиненням даного кримінального правопорушення потерпілому матеріальної шкоди не завдано. Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись частиною другою статті 125 КК України, статтями 369-371, 373, 374, 381, 392-395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Копію цього вироку суду негайно після проголошення вручити прокурору ОСОБА_3 , обвинуваченому ОСОБА_4 та потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1