У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.08.2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР -

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.08.2020 року.

Постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР в м. Миколаєві внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог щодо скасування оскаржуваної ухвали апелянт зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи в його скарзі, належним чином не встановив фактичні обставини справи.

Вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, невмотивованою, а тому такою, що підлягає скасуванню.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
14.08.2020 року ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 11.08.2020 .

Скаргу ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що 11.08.2020 року подав до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві, заяву про вчинення суддею Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, а саме зловживання службовим становищем при розгляді цивільних справ №509/3025/17, №509/2573/18, №509/3289/20 з метою сприяння незаконному позбавленню права власності. Однак відомості про скоєння злочину, у встановлені КПК строки, до ЄРДР внесені не були, що є порушенням його законних прав і свобод, та перешкоджає доступу до правосуддя.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, дійшов висновку, що дана скарга не підлягає задоволенню.

Дане рішення обгрунтував тим, що посадові особи Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, отримавши заяву ОСОБА_5 , дотримались вимог чинного законодавства України перевірили її та встановили факт відсутності на даний час обставин, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, зазначених заявником.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

В письмовому клопотанні прокурор та апелянт просять розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності, а саме в порядку письмового провадження.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 406 КПК України, зазначене є підставою для ухвалення судового рішення в порядку письмового апеляційного провадження.

Вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, суд дійшов наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Враховуючи приписи ч.1 ст.2, п.10 ч.1 ст.3, ч.1 та п.4 ч.5 ст. 214 КПК України можливо зробити висновок, що однією із обов`язкових умов для внесення відомостей до ЄРДР є виявлення діяння, яке містить склад злочину, передбаченого особливою частиною КК України. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу злочину, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування.

До елементів складу злочину відносять: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону, кожені з яких неможливо визнати елементом складу злочину без певних ознак. До ознак об`єкта злочину, крім суспільних відносин, що охороняються кримінальним законом, віднесено предмет злочину. Об`єктивну сторону характеризують: дія (бездіяльність), злочинні наслідки, причинний зв`язок між дією (бездіяльністю) та наслідками, що настали, час, місце, спосіб, обстановка, знаряддя та засоби вчинення злочину. Суб`єкт злочину: осудність, вік, з якого настає кримінальна відповідальність, посадове становище, відношення до військової служби тощо. Суб`єктивну сторону: вина, мотив, мета та емоційний стан.

Відповідно до диспозицій особливої частини КК України, карним діянням є діяння що містить ознаки складу злочину. Тому, фактична відсутність в відомостях про діяння чи бездіяльність обставин, що вказують на наявність ознак складу злочину, позбавляє слідчого (прокурора) законного права вносити зазначені відомості до ЄРДР.

Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 № 298, прийнятим на виконання вимог КПК.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Оскільки аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необгрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Згідно з ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_7 від 17 червня 2020 року, згідно п.5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідник питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Твердження апелянта щодо того, що суд першої інстанції не належним чином встановив фактичні обставини справи не заслуговують на увагу та не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, а через це не має підстав надати ОСОБА_5 можливість ініціювати початок кримінального провадження.

Згідно з ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Оскільки колегією судів встановлено, що рішення слідчого судді є законним та обгрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 406, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.08.2020 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: