Справа № 466/4924/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1028/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 07 вересня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
встановила:
цією ухвалою задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та повернуто прокурору прокуратури Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000511 24 червня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що формулювання обвинувачення викладено не чітко та не конкретно.

На вказану ухвалу прокурор прокуратури Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Окрім цього, висновки суду, викладені у даному судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Звертає увагу, що судом лише констатовано наявну, на його думку, обставину, яка полягає у тому, що при складанні обвинувального акту відносно ОСОБА_7 прокурор не дотримався вимог ст. 291 КПК України, що вказує на істотну неконкретність обвинувачення, яку неможливо усунути під час підготовчого засідання в суді та позбавляє можливості суд прийняти законне та обґрунтоване рішення по даній справі.

Акцентує, що суд не вказав, які саме положення ст. 291 КПК України порушенні при складанні обвинувального акту відносно ОСОБА_7 ; не зазначив на підставі яких об`єктивно з`ясованих обставин констатовано таке порушення; не вказав у чому полягає істотна неконкретність обвинувачення та у який спосіб до початку судового розгляду суд перевірив обставини справи, не досліджуючи докази; допустив можливість усунення недоліків формулювання обвинувачення у підготовчому судовому засіданні; вказав на порушення вимог ст. 291 КПК України при формулюванні обвинувачення прокурором, в той час як обвинувальний акт складено слідчим; до початку судового розгляду вказав на неможливість прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі; не надав жодної оцінки та не навів будь-якого аналізу по кожному із доводів сторони захисту та обвинувачення, які зазначені у судовому рішенні.

Вважає, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 наведені фактичні дані, які у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 07 вересня 2020 року та скерувати обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000511 від 24 червня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України до Шевченківського районного суду м. Львова для організації подальшого розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_8 про її заперечення та залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду І інстанції в межах апеляційної скарги.
Відтак, колегія суддів вважає, що письмове клопотання про відсторонення від посади обвинуваченого ОСОБА_7 , яке надійшло на адресу апеляційного суду 05 листопада 2020 року, не входить до компетенції колегії суддів на даній стадії апеляційного розгляду.

Так, згідно ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно ч.1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи із суті даної норми закону, має відображатись в обвинувальному акті відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналізуючи вимоги кримінального процесуального законодавства, що стосуються складення обвинувального акту у кримінальному провадженні органом досудового розслідування, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено неконкретизованість обвинувачення, при викладені слідчим в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 формулювання щодо фактичних обставин справи, як підставу повернення обвинувального акту у зв`язку з невідповідністю такого вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Так, формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, наслідки та інші дані, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Даний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Крім цього, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п.3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного, він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення.

На думку колегії суддів, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту від пред`явленого обвинувачення. Обвинувачений має право знати у чому він обвинувачується, а тому обвинувальний акт повинен бути конкретним за своїм змістом.

Отже, колегія суддів вважає, що для виконання вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, місцевий суд підставно повернув обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 прокурору для усунення недоліків, належним чином мотивувавши це в ухвалі.

Враховуючи вищенаведене, колегія приходить до висновку, що ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 07 вересня 2020 року, якою задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та повернуто прокурору прокуратури Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000511 24 червня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4