Справа №:1-367/2011
Провадження №: 1-в/755/20/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" січня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 про вирішення питання, пов?язаного із виконанням вироку, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 у якому він просить зняти достроково судимість, оскільки вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 23 червня 2011 року його було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.187, 71 КК України та призначено покарання у виді 8 років 1 місяця позбавлення волі. 04 травня 2016 року його було звільнено з Бучанської ВК (№85) Київської області умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 10 місяців 5 днів.
У судове засідання учасники кримінального провадження не з?явилися.
Суд, дослідивши матеріали кримінальної справи та клопотання, приходить до наступного.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини /ст.8 КПК України/.
Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, суд враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Як зазначено у ч.1 ст.88 КК України, особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.
Згідно ч.2 ст.91 КК України, зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні кримінальні правопорушення.
Частиною 2 статті 187 КК України передбачена відповідальність за розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила розбій або бандитизм у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.
Відповідно до ч.5 ст.12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Разом із тим, як убачається із матеріалів кримінальної справи №04-25416 ОСОБА_3 вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 23 червня 2011 року засуджений за ч.2 ст.187 КК України, а саме: за напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій та призначено йому покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності, на підставі ст.71 КК України частково приєднано ОСОБА_3 до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 27.03.2002 року, остаточно визначено йому для відбування покарання у виді 8 років 1 місяця позбавлення волі.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.91 КК України, ст.ст.22, 537 КПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про вирішення питання, пов?язаного із виконанням вироку - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: