Провадження 1кп/932/150/20
Справа 200/1027/18
УХВАЛА
Іменем України
16 липня 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
представників потерпілих адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
з участю:
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000935, за обвинуваченням: ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, п.п. 1,5,12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15 п.п. 5,12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 355, п.п. 1,5,12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15 п.п. 5,12 ч.2 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ
У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, п.п. 1,5,12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15 п.п. 5,12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 355, п.п. 1,5,12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15 п.п. 5,12 ч.2 ст. 115 КК України. Щодо обвинувачених обрані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, строк дії яких ухвалою суду від 19.06.2020 року продовжено на шістдесят діб, тобто до 17.08.2020 року включно. Справа на цей час не розглянута по суті.
Під час обговорення питання щодо доцільності продовження обраних щодо обвинувачених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, прокурором заявлено клопотання про продовження обраних запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинуваченим з тих підстав, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, покарання за які передбачає, у тому числі довічне позбавлення волі, вони раніше судимі, вчинили злочини у період іспитового строку, і ризики, які враховувалися при обранні їм запобіжних заходів не перестали існувати, оскільки обвинувачені можуть переховуватися від суду, впливати на свідків, які на теперішній час не допитані судом, скоїти інше кримінальне правопорушення і іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Підстав для зміни обвинуваченим запобіжних заходів на інші більш м`які на зазначеній стадії процесу з урахуванням особистостей обвинувачених не вбачає.
Захисник адвокат ОСОБА_7 вважав недоцільним продовження застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, оскільки прокурором не обґрунтована наявність зазначених ним ризиків, не надано доказів існування зазначених ним ризиків у вигляді переховування обвинувачених, які були затримані у лікарні, впливу на свідків, і тому з врахуванням тривалого часу, який обвинувачені перебувають під вартою та тієї підстави, що тільки тяжкість пред`явленого обвинувачення не може бути підставою для продовження застосування запобіжного заходу протягом тривалого часу, вважав можливим застосувати щодо обвинувачених запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти клопотання прокурора щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, оскільки прокурором не надано доказів існування ризиків, на які він посилається та доказів наявності обґрунтованої підозри, оскільки ні покази свідків ні висновки експертів не містять беззаперечних доказів вчинення обвинуваченими злочинів. Просила змінити запобіжний захід обвинуваченим на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного браслета, з врахуванням відсутності доказів існування ризиків, наявності обґрунтованої підозри і з тих підстав, що обвинувачені мають міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, офіційно працевлаштовані, Лакіза має неповнолітню дитину на утриманні. Всі зазначені нею доводи з врахуванням практики ЄСПЛ є підставами для зміни запобіжного заходу на інший більше м`який у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтримали позиції та клопотання своїх захисників та заперечували проти клопотання прокурора.
Представники потерпілих адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтримали клопотання прокурора, в задоволенні клопотання захисту просили відмовити.
Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним та доцільним продовжити застосування щодо обвинувачених обраних запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою щодо кожного окремо до розгляду кримінальної справи по суті на строк шістдесят діб, і задовольнити клопотання прокурора, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховувались судом при обранні зазначених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою на час розгляду у суді кримінального провадження не відпали і продовжують існувати, а в задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити з наступних підстав.
У відповідності до ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, при цьому вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, положення якої передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, спотворити чи приховати документи і речі, які мають доказове значення у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення і при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; данні щодо особистості міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, вік, наявність постійного місця роботи, репутацію, та інші відомості.
Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні ряду особливо тяжких кримінальних правопорушень, у тому числі у вбивстві, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, та у вчиненні тяжкого злочину, він раніше судимий, у тому числі за злочин проти життя та здоров`я особи, вчинив злочини у період іспитового строку, не відбувши покарання за попереднім вироком суду, а тому існують ризики, що він буде переховуватися від суду, впливати на свідків обвинувачення, які на теперішній час не допитані судом, може вчинити інші кримінальні правопорушення або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.
ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні ряду особливо тяжких кримінальних правопорушень, у тому числі у вбивстві, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, та у вчиненні тяжкого злочину і злочину середньої тяжкості, він раніше судимий, вчинив злочини у період іспитового строку, не відбувши покарання за попереднім вироком суду, а тому існують ризики, що він буде переховуватися від суду, впливати на свідків обвинувачення, які на теперішній час не допитані судом, може вчинити інші кримінальні правопорушення або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.
З урахуванням вищевикладеного та стадії судового провадження, коли всі свідки обвинувачення не допитані та не досліджені всі письмові та речові докази, суд підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу з тримання під вартою на інші не вбачає.
Оцінюючи вищевказані обставини, колегія суддів, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що хоча тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Крім того, суд враховує характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини стосовно того, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Суд вважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також тяжкість кримінальних правопорушень, характер та обставини протиправних дій, в яких вони обвинувачуються, що виправдовує тримання обвинувачених під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу щодо кожного з них у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.
Твердження захисту, що не існує ризику того, що обвинувачені будуть переховуватися від суду та впливати на свідків, оскільки вони тривалий час перебувають під вартою, мають міцні соціальні зв`язки: постійне місце проживання, офіційно працевлаштовані, обвинувачений Лакіза має на утриманні неповнолітню дитину, суд не вважає підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченим на інші більш м`які на даній стадії процесу, так як тривалий розгляд справи пов`язаний з її складністю, великою кількістю учасників та процесуальною поведінкою учасників процесу, а данні щодо особистостей обвинувачених з врахуванням пред`явленого їм обвинувачення з урахуванням тяжкості та обставин злочинів, суворості покарання, яке може бути призначене обвинуваченим у разі визнання їх винними у вчиненні інкримінованих їм злочинів не свідчать про наявність у останніх перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження, та не являються достатньою підставою для застосування обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинувачених та запобігти вищезазначеним ризикам.
Посилання сторони захисту як на підставу, яка обґрунтовує зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який у вигляді тримання під вартою, на те, що суду стороною обвинувачення не надано беззаперечних доказів винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів та наявності обґрунтованої підозри щодо кожного з них, суд не вважає підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченим, так як питання винуватості особи та оцінку досліджених доказів по справі суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення по справі.
Крім того, посилання сторони захисту як на підставу, яка обґрунтовує неможливість продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та є підставою для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, на позицію ЄСПЛ, висловлену у зазначених захистом рішеннях, суд не може вважати підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки суд при вирішенні питань, пов`язаних з продовженням застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходить з оцінки досліджених конкретних аргументів, прав та свобод людини у конкретній кримінальній справі. Обставини, які стали підставами для розгляду вищевказаних справ ЄСПЛ не стосуються питань щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час судового розгляду справ по суті за аналогічних обставин.
На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і продовження застосування щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та відмову в задоволенні клопотання захисту.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 194, 331, 350 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ
Продовжити застосування щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою до розгляду справи по суті в строк на 60 діб щодо кожного окремо, задовольнивши клопотання прокурора.
У задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченим на цілодобовий домашній арешт відмовити.
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 13 вересня 2020 року включно.
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 13 вересня 2020 року включно

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3