Провадження № 1-кс/761/7662/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києва скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 14.02.2020 у кримінальному провадженні № 420 170 000 000 029 77 від 19.09.2017 за ч. 2 ст. 364КК України,,
у с т а н о в и в:
До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва звернувся захисник ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 зі скаргою на повідомлення про підозру від 14.02.2020 у кримінальному провадженні № 420 170 000 000 029 77 від 19.09.2017.
На обґрунтування скарги зазначено, що 14.02.2020 слідчим ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_8 щодо ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 364 КК України.
У подальшому, 08.04.2020 досудове розслідування цього кримінального провадження доручено Центральному апарату Державного бюро розслідувань.
Відповідно до зазначеного повідомлення ОСОБА_6 підозрюється у зловживанні владою та службовим становищем, тобто умисному, з корисливих мотивів, в інтересах третіх осіб, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, державним інтересам та інтересам юридичної особи ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», що полягають у завданні матеріальних збитків в сумі 284 437 700 грн.
Водночас, захисник зазначив, що фактично стороною обвинувачення повідомлення про підозру як відповідний процесуальний документ ОСОБА_6 не вручено, права підозрюваного не роз`яснені.
Сторона захисту вважає, що підозра є необґрунтованою, оскільки за версією слідства, проведення сейсморозвідувальних 3D-досліджень на площі Паласа мало би відбуватися силами підприємства «Сєвморнєфтєгєофізіка» (РФ) із залученням науково-дослідного судна «В`ячеслав Тихонов», тобто без участі української сторони, а службові особи НАК «Нафтогаз України» безпідставно приєдналися до виконання зазначених робіт. Однак ці твердження не відповідають дійсності.
Зокрема, відповідно до протоколу від 26.07.2012 другого засідання Координаційного комітету з реалізації Угоди про співпрацю та організації спільної діяльності з освоєння структури Паласа між ВАТ «Газпром» та НАК «Нафтогаз України» від 28.09.2011, зокрема пункту 6, заслухано та обговорено інформацію про сейсморозвідувальні 3D дослідження та вирішено прийняти до відома інформацію НАК «Нафтогаз України» про готовність до початку виконання сейсморозвідувальних 3D досліджень у межах ліцензійної ділянки, виданої НАК «Нафтогаз України» у відповідності до умов ліцензійної угоди.
Згідно з п. 3 протокола від 19.12.2012 третього засідання Координаційного комітету з реалізації Угоди про співпрацю та організації спільної діяльності з освоєння структури Паласа між ВАТ «Газпром» та НАК «Нафтогаз України» від 28.09.2011 заслухано інформацію про хід проведення НАК «Нафтогаз України» сейсморозвідувальних 3D досліджень на площі Паласа, вирішено прийняти до відома інформацію та виконати дослідження в межах ліцензійної ділянки, виданої НАК «Нафтогаз України» у відповідності до умов ліцензійної угоди.
Зазначене вище підтверджує факт виконання сейсморозвідувальних 3D досліджень на площі Паласа не російською стороною, а саме НАК «Нафтогаз України».
Крім того, стороною обвинувачення зазначається, що ТОВ «УКС» не могло виконувати відповідні роботи, однак досудовим розслідуванням, яке триває з 2014 року, не з`ясовано, з яких причин, на підставі яких документів компанія «Сєвморнєфтєгеофізіка» (РФ) та інші іноземні компанії залучалась до виконання вищевказаних досліджень.
За результатами конкурсних торгів між НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «УКС» укладено договір про закупівлю послуг № 1-01 від 04.12.2012.
Виконання вищевказаного договору здійснювалось із залученням декількох іноземних суб`єктів господарювання. У подальшому до виконання цього договору ТОВ «УКС» залучено іноземну компанію «Foremont Import Corporation» (Panama), яка у свою чергу уклала договір з «Polar Trade & Research Associates Ltd» (England). Англійська компанія уклала договір від 12.12.2012 № С55/12 з російською компанією «Сєвморнєфтєгеофізіка». На підставі цього «Сєвморнєфтєгеофізіка» з 16.12.2012 почала виконувати сейсморозвідувальні 3D дослідження на площі Паласа.
Факт договірних відносин з цього приводу між «Polar Trade & Research Associates Ltd» (England) та компанією «Сєвморнєфтєгеофізіка» підтверджується постановою Тринадцятого Арбітражного апеляційного суду (РФ) від 22.02.2017 у справі № А42-8904/2015.
Захисник також посилався на відсутність матеріальних збитків, оскільки стороною обвинувачення не зазначено, у чому полягають збитки, оскільки сейсморозвідувальні 3D дослідження на площі Паласа фактично проведені, що підтверджується зібраними у справі доказами.
На думку ініціатора скарги, розслідування зазначеного провадження здійснюється з порушенням правил підслідності, оскільки згідно з вимогами ч. 5 ст. 216 КПК вказане кримінальне правопорушення віднесено до підслідності НАБУ.
У судовому засіданні захисники та підозрюваний просили скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.
Прокурор вважав, що скарга не підсудна слідчому судді Шевченківського районного суду м. Києва через те, що Державне бюро розслідувань як юридична особа зареєстрована у Печерському районі м. Києва.
Крім того, на думку прокурора, висунута підозра підтверджується зібраними доказами, порушення закону під час розслідування та повідомлення ОСОБА_6 про підозру не допущені.
Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 303 КПК, на яку посилається заявник, обґрунтовуючи свої вимоги, передбачені рішення слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені під час провадження досудового розслідування.

Пункт 10 частини 1 статті 303 КПК надає право підозрюваному оскаржити повідомлення слідчого про підозру.

Отже, підозрюваний ОСОБА_6 та його захисники наділені правом звернутися до слідчого судді з дотриманням правил підсудності з відповідною скаргою.

Згідно з постановою від 08.04.2020 заступник Генерального прокурора ОСОБА_9 змінив підслідність кримінального провадження № 420 170 000 000 029 77 від 19.09.2017 та доручив здійснення досудового розслідуванняу ньому слідчими центрального апарату ДБР.

Оскільки вказаний орган досудового розслідування розташований у Шевченківському районі м. Києва, на нього поширюється територіальна юрисдикція Шевченківського районного суду м. Києва.

Таким чином, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчих центрального апарату ДБР підсудні слідчим суддям вказаного суду.

Відповідно до витягу з ЄРДР 24.01.2020 до останнього під № 620 201 000 000 002 04 внесені відомості про вчинення директором Департаменту НАК «Нафтогаз України» ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 364 КК.

Враховуючи, що вказані дії вчинені після 15.03.2018, тобто дня набрання чинності змін до ст. 303 КПК відповідно до Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, зазначена обставина надає право підозрюваному, його захиснику оскаржити повідомлення про підозру.

У подальшому 24.01.2020 кримінальне провадження № 620 201 000 000 002 04 об`єднане з кримінальним провадженням № 420 170 000 000 029 77, у якому 14.02.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 364 КК.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК повідомлення про підозру здійснюється у передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом порядку та у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що обґрунтованість підозри згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини»передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім того, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зауважив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що необхідні для обґрунтування обвинувального вироку.

З наведеного витікає, що, оскаржуючи повідомлення про підозру, її ініціатор має довести, що висунута підозра є необґрунтованою або її повідомлення відбулося з суттєвим порушенням визначеного КПК порядку.
Як вбачається зі скарги, заявник вважає повідомлення про підозру необґрунтованим, оскільки викладені у повідомленні про підозру відомості не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.
У той же час, слідчий суддя наголошує, що відповідно до вимог ст. 277 КПК повідомлення про підозру має містити серед іншого зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність.
Змістом підозри є викладення фактичних обставин відповідного кримінального правопорушення, який включає у себе дані про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення цього кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення тощо.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення передбачає формулювання висунутої підозри у відповідності до інкримінованої статті (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Надаючи оцінку, чи дотримано слідчим зазначених вимог, слідчий суддя констатує, що текст повідомлення ОСОБА_6 про підозру від 14.02.2020 містить усі передбачені процесуальним законом обов`язкові складові.
Кримінально-правова формула діяння, у якому підозрюється ОСОБА_6 , у повній мірі узгоджується з диспозицією ч. 2 ст. 364 КК, оскільки кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , полягає у зловживанні службовою особою владою та службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, державним інтересам та інтересам юридичної особи.
Слідчий суддя, виходячи з наведених у повідомленні про підозру фактичних обставин, сутності стандарту доказування «обґрунтованість підозри», не вбачає підстав для коректного висновку, що підозра щодо ОСОБА_6 є очевидно необґрунтованою, оскільки лише очевидні, відверті та неприховані від стороннього погляду незацікавленого спостерігача недоліки підозри можуть давати підстави для її скасування.
У той же час, оцінка наведених стороною захисту обставин кримінального правопорушення, у т.ч. фактичного виконання певних робіт, підтвердження обґрунтованості витрат на їх проведення, наявність доказів щодо відсутності шкоди тощо має бути здійснена стороною обвинувачення у разі прийняття рішення про закриття кримінального провадження або ж висування обвинувачення у формі обвинувального акту, а у подальшому судом, який розгляне справу по суті висунутого ОСОБА_6 обвинувачення.
Частина 1 статті 42 КПК передбачає декілька процесуальних підстав для набуття особою статусу підозрюваного. Такою є особа, якій у порядку ст. 276-279 КПК повідомлено про підозру; особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено внаслідок невстановлення її місцезнаходження, проте вжито передбачених законом заходів для вручення.
Отже, особа вважається підозрюваним після її повідомлення про підозру.
Ініціатор скарги погоджується з тим, що повідомлення про підозру від 14.02.2020 як процесуальний документ існує, однак, за версією захисту, вказана процесуальна дія щодо ОСОБА_6 не здійснена через відмову останнього отримати примірник відповідного документу.
Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК письмове повідомлення про підозру здійснюється у день його складення, у разі неможливості такого вручення у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень.
У той же час, Кримінальним процесуальним кодексом не передбачено наслідків у вигляді втрати чинності підозри внаслідок затримки у її фактичному врученні підозрюваній особі.
Зазначена обставина, на переконання слідчого судді, також не є підставою для скасування підозри.
Як встановлено у цій справі, досудове розслідування здійснюється слідчими ДБР.
Однак, згідно з п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК у разі, коли розмір завданої злочином шкоди у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо злочин вчинено, зокрема, службовою особою суб`єкта господарювання у статутному капіталі якого частка державної власності перевищує 50 відсотків, досудове розслідування здійснюється детективами НАБУ.
У статутному капіталі Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» частка державної власності становить 100 відсотків.
Згідно з повідомленням про підозру ОСОБА_6 інкриміноване правопорушення, яким спричинена шкода у сумі понад 284 млн. грн., що у більше ніж п`ятсот разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб
Таким чином, наявна сукупність передбачених законом підстав для того, щоб досудове розслідування здійснювалося детективами НАБУ.
Згідно з ч. 5 ст. 36 КПК забороняється доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності НАБУ, іншому органу досудового розслідування.
Отже, слідчий Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_10 , здійснюючи досудове розслідування вказаного кримінального правопорушення, повідомляючи 14.02.2020 ОСОБА_6 про підозру, не будучи наділений відповідним правом, діяв поза межами наданих йому кримінальним процесуальним законом повноважень.
Статтею 7 КПК визначено, що не лише зміст, а також і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, однією з яких є законність. Остання вимагає від слідчого, прокурора неухильного дотримання вимог КПК.
Процесуальні дії слідчого, вчинені з порушенням правил підслідності, не повинні породжувати легітимних наслідків у вигляді суттєвого обмеження законних прав будь-якої особи, у т.ч. підозрюваного.
Тому, слідчий суддя, на якого статтею 3 КПК покладений обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, дійшов висновку про необхідність скасування підозри щодо ОСОБА_6 від 14.02.2020.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 36, 216, 277, 278, 303, 395 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.
Повідомлення слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_10 від 14.02.2020 у кримінальному провадженні № 420 170 000 000 029 77 від 19.09.2017 щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 364 КК України (в ред. Закону від 07.04.2011 № 3207-VI) скасувати.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1