Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/37/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2021 року. Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кропивницькому матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 січня 2021 року, якою підозрюваному продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12.03.2021,

за участю учасників судового провадження:

- прокурора ОСОБА_8 ,
- захисника ОСОБА_6 ,
- підозрюваного ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, який продовжений до 14.03.2021.
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 систематично протягом 4-х років з 2016 року, вчиняв дії сексуального характеру пов`язаного з вагінальним проникненням відносно своєї падчерки неповнолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без її добровільної згоди.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_7 кваліфіковано як зґвалтування, тобто дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 152 КК України.
Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 січня 2021 року підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 березня 2021 року включно, у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001519 від 13.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.
Обґрунтовуючи вказану ухвалу слідчий суддя зазначив, що обставини, які б свідчили, що необхідність у раніше обраному та продовженому підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою відпали, не встановлено, також відсутні підстави змінювати зазначений запобіжний захід на більш м`який, оскільки не забезпечить належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Вказує, що заявлені ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились. Завершення досудового розслідування наразі неможливе у зв`язку з призначенням досудовим слідством значної кількості експертиз, які ще не виконані, та необхідності проведення ряду інших слідчих дій.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 12.01.2021, постановити нову ухвалу, якою застосування до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог посилається не те, що тримання під вартою є найбільш суворий запобіжний захід, а тому суд повинен був провести аналіз всіх ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України. Однак слідчий суддя не обґрунтував та не довів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам. Зазначає, що підозрюваний має позитивні характеристики, проживає з дружиною та малолітнім сином, тобто має стійкі соціальні зв`язки. В свою чергу до клопотання прокурора не надано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри та наявності реального ризику, визначеного ст.177 КПК України.
Заслухавши доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, висновок прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Згідно з вимогами ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальних провадженнях щодо тяжких та особливо тяжких злочинів.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001519 від 13.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, у вчинені якого 14.10.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру.
15.10.2020 відповідно ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, по 11.12.2020, який продовжувався ухвалами слідчого судді від 09.12.2020 до 14.01.2021 та знову продовжений відповідно оскаржуваної ухвали від 12.01.2021 до 12.03.2021.
Ухвалою слідчого суддіОлександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.01.2021 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 14.03.2021.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст.199 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою.
З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що на стадії розгляду слідчим суддею питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , останній обґрунтовано підозрюється в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.152 КК України.
В поданому до слідчого судді клопотанні про продовження строку тримання під вартою, прокурор мотивував неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, а саме особистого зобов`язання, який є найбільш м`який, особистої поруки в силу відсутності осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за підозрюваного, застави, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчинені злочину, пов`язаного із застосуванням насильства та домашнього арешту, так як підозрюваний проживає разом з падчеркою ОСОБА_10 , відносно якої підозрюється у вчинені злочину, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення проти потерпілої, чинити тиск на неї та дружину. Завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні не представляється можливим, оскільки для всебічного, повного й неупередженого розслідування всіх обставин кримінального провадження, необхідно виконати слідчі (розшукові) дії.
Слідчий суддя врахував обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, яка підтверджується витягом з ЄРДР №0001519 від 13.10.2020; копіями протоколів: - прийняття заяви ОСОБА_11 про кримінальне правопорушення від 13.10.2020, допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 від 13.10.2020, огляду місця події від 14.10.2020, допиту законного представника неповнолітнього ОСОБА_11 від 14.10.2020, допиту малолітнього свідка від 14.10.2020, затримання ОСОБА_7 від 13.10.2020, повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 14.10.2020, огляду мобільного телефону від 14.10.2020, допиту підозрюваного ОСОБА_12 від 14.10.2020.
Обґрунтовуючи оскаржувану ухвалу слідчий суддя зазначив, що обставини, які б свідчили, що необхідність у раніше обраному та продовженому підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою відпали, не встановлено, також відсутні підстави змінювати зазначений запобіжний захід на більш м`який, оскільки це не забезпечить належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Вказав, що заявлені ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились. Завершення досудового розслідування наразі неможливе у зв`язку з призначенням досудовим слідством значної кількості експертиз, які ще не виконані, та необхідності проведення ряду інших слідчих дій.
Апеляційним судом встановлено, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про можливі причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання та той факт, що існуючі та враховані при обранні запобіжного заходу ризики не зменшилися.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_7 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
За таких умов, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 виходячи з вимог статей 177, 178, 183, 199 КПК України, з урахуванням наявності на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри у скоєні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, що не перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідністю виконанню вимог ст.ст. 290, 291 КПК України. Враховуючи зазначене апеляційний суд вважає, що у слідчого судді існували підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, а тому суд не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді.
Твердження апелянта про те, що слідчий суддя при продовженні строку тримання під вартою не взяв до уваги ряд факторів про особу підозрюваного, колегія суддів вважає безпідставними. Жодних доказів про те, що підозрюваний не може утримуватися під вартою, стороною захисту не представлено.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді про продовження тримання підозрюваного під вартою законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись статтями 376, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 січня 2021 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3