Справа № 487/5797/20
Провадження № 1-в/487/196/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2020 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання по закінченню строку випробування відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоочаків Березнегуватського району Миколаївської області, громадянина України, одруженого, з неповною середньою освітою, раніше проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 18.05.2013 Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 2 місяця 18 днів,
засудженого 03.04.2018 Березнегуватським районним судом Миколаївської області за ч.3 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробовуванням 2 роки 6 місяців, на підставі ст. 76 КК України зобов`язаного періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи,
ВСТАНОВИВ:
Начальник Заводського РВФ ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_3 звернулась до суду з поданням про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання по закінченню строку випробування посилаючись на те, що засуджений перебуває на обліку Заводського РВФ ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області з 14.05.2018, у період випробування вчинив злочин та притягується до кримінальної відповідальності за ст.. 115 ч.2 п. 12 КК України. Випробувальний термін за вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 03.04.2018 сплинув 03.10.2020, обов`язки прокладені на засудженого вироком суду не виконав, у зв`язку з тим, що з 03.07.2018 оголошений у розшук, а з 04.03.2019 перебуває під вартою у Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».
У судове засідання представник органу виконання покарання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення подання.
Засуджений у судове засідання не з`явився.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити подання виходячи з наступного.
Вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 03.04.2018 ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробовуванням на 2 роки 6 місяців, на підставі ст. 76 КК України зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.
Засуджений ОСОБА_4 перебуває на обліку Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області з 14.05.2018, випробувальний термін за вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 03.04.2018 сплинув 03.10.2020, обов`язки прокладені вироком суду засуджений не міг виконувати, у зв`язку з тим, що з 03.07.2018 оголошений у розшук, а з 04.03.2019 перебуває під вартою у Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», оскільки притягується до кримінальної відповідальності за ст. 115 ч.2 п. 12 КК України.
У відповідності з п.8 ч.1 ст.537 КПК України суду надано право під час виконання вироків вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного судом.
Згідно з ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Частиною 2 ст.165 КВК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього ст. 78 КК України.
Із положень ч. 3 ст.166 КВК України вбачається, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Абзацом 1 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року встановлено, що згідно з ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Отже, умовою звільнення від покарання після закінчення іспитового строку ч.1 ст.78 КК України передбачає виконання покладених на засудженого обов`язків та не вчинення нового злочину.
27.02.2019 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України було заарештовано ОСОБА_6 , відносно якого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На теперішній час кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України перебуває на розгляді в Заводському районному суді м. Миколаєва.
Тобто під час іспитового строку ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності. Станом на 03.10.2020 (закінчення випробувального терміну) обвинувальних вироків відносно ОСОБА_4 судом не ухвалено.
Сам по собі факт наявності у провадженні суду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 не може бути підставою для направлення засудженого для відбування покарання, як такого, що не виконав вимоги ч.1 ст.78 КК України.
Однак, відповідно до ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71, 72 КК України.
Верховний Суд України у Постанові Пленуму «Про практику призначення судами покарання» №7 від 24.10.2003 року вказав що, якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання, суд, який розглядає справу за новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому законом порядку.
Отже, звільнення ОСОБА_4 від покарання за попереднім вироком позбавляє можливості суд, у разі ухвалення обвинувального вироку, призначити остаточне покарання з дотриманням вимог ст.71 КК України. У той же час, суд звертає увагу, що у разі винесення судом виправдувального вироку або закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України, яке він вчинив під час випробування, орган пробації може повторно звернутися до суду з відповідним поданням про звільнення його від призначеного судом покарання.
Із огляду на зазначене, доводи органу пробації в поданні про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання по закінченню строку випробування , є необґрунтованими та спростовуються дослідженими судом доказами.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання по закінченню строку випробування ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
На підставі вище викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

В задоволенні подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання по закінченню строку випробування відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту оголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1