Справа № 755/8670/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" вересня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0010753 від 31.12.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою освітою, який офіційно не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до висунутого обвинувачення, ОСОБА_5 30 грудня 2019 року приблизно о 20 годині 00 хвилин перебував у приміщенні розважального закладу «Маманегорюй», який розташований за адресою: м. Київ, вул.Будівельників 28. Під час перебування у вказаному закладі ОСОБА_5 познайомився з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та побачив, що вона має при собі мобільний телефон марки «ASUS zenfone 5 z». У цей час у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме, мобільного телефону марки «ASUS zenfone 5 z», який належить ОСОБА_4 .

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що ОСОБА_4 пішла до туалетної кімнати, залишивши свій мобільний телефон на столику у приміщенні розважального закладу «Маманегорюй», та впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, взяв мобільний телефон марки «ASUS zenfone 5 z», який належить ОСОБА_4 та з місця вчинення кримінального проступку з таємно викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Так, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, а саме мобільного телефону марки «ASUS zenfone 5 z», завдав ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 7999 гривень 00 копійок.

Такі дії ОСОБА_5 що виразилися таємному викраденнні чужого майна (крадіжці), суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України.

Між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою, потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, а ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинений кримінальний проступок.

Розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474, ч. 5 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до положень ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 кожен окремо, просили затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Прокурор не заперечував щодо затвердження угоди.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачений та потерпіла повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження даної угоди.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369, 373, 374, 469, 471, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1