ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2733/20 Справа № 210/3156/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 липня 2020 року про залишення без задоволення подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

в режимі відеоконференції:

засудженого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :

За ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 липня 2020 року залишено без задоволення подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .
Суд першої інстанції дійшов висновку, що переважний строк відбування покарання поведінка засудженого була пасивною, засуджений не прагнув зразковою поведінкою та ставленням до праці довести своє виправлення, та те, що ОСОБА_8 засуджений за нетяжкий та тяжкий злочин, раніше судимий, до праці не залучений, тому, така пасивна поведінка засудженого не є позитивним прикладом та не свідчить про те, що засуджений довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі:
- засуджений просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, задовольнити подання та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.
В обґрунтування вказує, що в особовій справі міститься інформація про те, що він довів своє виправлення. В 2019 році він закінчив Криворізький навчальний центр № 80 та здобув професію слюсар-ремонтник. Приймає участь в роботі гуртка Літературний.

Заслухавши засудженого, який підтримав доводи і вимоги своєї апеляції, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції засудженого, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Згідно вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В роз`ясненнях наданих у п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).
За приписами ч. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, всебічно, повно і об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого ОСОБА_8 , його поведінку і відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за весь час відбуття покарання, та дійшов до законного і обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого під час відбування покарання є зразковою та свідчить про його повне виправлення.
Згідно матеріалів справи, засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2016 року за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ч.ч. 1, 3 ст. 70, ч. ч. 1, 3 ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у виді 6 років та додаткове покарання у виді конфіскації майна. Зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03 грудня 2015 року по 15 квітня 2016 року включно.
За ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2016 року вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2016 року залишено без змін. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 у строк покарання, строк його попереднього ув`язнення з 15 квітня 2016 року по 29 листопада 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку за вироком 03 грудня 2015 року, кінець строку: 07 грудня 2020 року.
Відповідно до характеристики, засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі перебуває з 07 грудня 2015 року. Під час утримання в Дніпровській УВП № 4, характеризується негативно, три рази притягався до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог режиму утримання, у тому числі три рази був поміщений до ДІЗО, мав одне заохочення. З 24 березня 2018 року відбуває покарання у ДУ Криворізька ВК № 80, де два рази притягався до дисциплінарної відповідальності, один раз був поміщений до ДІЗО. На теперішній час характеризується позитивно, має чотири заохочення. Залучений до робіт з господарського обслуговування установи.
Колегія суддів враховує, що останні чотири заохочення за сумлінне ставлення до праці засуджений ОСОБА_8 отримав 05 жовтня 2018 року, 14 квітня 2019 року, 11 жовтня 2019 року та 10 січня 2020 року, тобто напередодні виникнення у нього права застосування положень ст. 81 КК України. Така часткова вибіркова поведінка не може достатньо впевнено свідчити в період передування права про позитивні зміни, які відбуваються в особистості засудженого та що вони створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Також, сама по собі позитивна поведінка засудженого напередодні виникнення права на умовно-дострокове звільнення, дотримання ним умов і порядку в установі та залучення до праці, не є достатньо переконливими важелями для ствердження доведеності засудженим свого виправлення, оскільки звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а тому усі дані про особу засудженого розглядаються за весь період його відбування покарання і у сукупності між собою. Дотримання засудженим порядку і умов відбування покарання в установі є його обов`язком, і не може дана обставина слугувати окремою підставою для висновку про доведеність засудженим свого виправлення.
За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, стосовно того, що переважний строк відбування покарання поведінка засудженого була пасивною, засуджений не прагнув зразковою поведінкою та ставленням до праці довести своє виправлення та свідчить про те, що засуджений не довів своє виправлення.
З огляду на викладене, колегія суддів, не вбачає достатньо переконливих підстав для звільнення засудженого ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання умовно-достроково, і вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування апеляційним судом не встановлено, а тому в задоволенні апеляційної скарги засудженого необхідно відмовити.
Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 липня 2020 року про залишення без задоволення подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4