Справа № 572/2313/20
Провадження № 1-кп/565/143/20
Провадження №1-кс/565/225/20
У Х В А Л А
02 вересня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:
- головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю:
- секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
- прокурора - ОСОБА_3 ,
- обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
- законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
- захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,
- представника служби у справах дітей - ОСОБА_7 ,
- представника уповноваженого підрозділу органів Національної поліції - ОСОБА_8 ,
здійснивши в залі судового засідання відкрите підготовче судове засідання в кримінальному провадженні №0000342, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вирка Сарненського району Рівненської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, непрацюючого, раніше несудимого, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.289, ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року подання голови Сарненського районного суду Рівненської області щодо визначення підсудності розгляду кримінального провадження №0000342 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.189, ч.1 ст.185 КК України задоволено, передано кримінальне провадження №0000342 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.189, ч.1 ст.185 КК України, на розгляд Кузнецовського міського суду Рівненської області.

Отже, підсудність вказаного кримінального провадження Кузнецовському міському суду Рівненської області визначена ухвалою Рівненського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року відповідно до п.2 ч.1 і ч.2 ст.34 КПК України.
Обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні №0000342, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2020 року, складений стосовно ОСОБА_4 за ч.1 ст.115, ч.1 ст.289, ч.1 ст.185 КК України надійшов у Кузнецовський міський суд Рівненської області 02 вересня 2020 року.
Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 вересня 2020 року призначено підготовче судове засідання в цьому кримінальному провадженні на 17 годину 00 хвилин 02 вересня 2020 року.
До початку підготовчого судового засідання 02 вересня 2020 року на розгляд Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшло письмове клопотання прокурора Сарненської місцевої прокуратури (далі по тексту прокурора) ОСОБА_3 від 01 вересня 2020 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 (шістдесят) діб. В обґрунтування вказаного клопотання прокурором зазначено наступні обставини. Згідно з обвинувальним актом о 22 годині 00 хвилин 02 квітня 2020 року, перебуваючи в атомобілі, марки «ВАЗ 210994-20» р.н.з. НОМЕР_1 , на з`їзді автодороги сполученням «Городище-Рівне-Старокостянтинів», в напрямку станції Немовичі Сарненського району Рівненської області, під час суперечки, що виникла на ґрунті раптових неприязних відносин, діючи умисно, з метою позбавити життя, за допомогою перочинного ножа ОСОБА_4 наніс 21 удар в область шиї, грудної клітки та живота ОСОБА_9 , який працював таксистом в службі «Таксі 591» та прибув за його викликом, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді різаної лінійної рани надвушної ділянки волосистої частин голови зліва, двох поверхневих горизонтально розташованих ран нижньої частини задньої поверхні шиї справа та задньої поверхні, однієї колото-різаної рани передньо-бокової поверхні верхньої частини шиї зліва з ушкодженням шийного органокомплексу, шести колото-різаних ран передньої та правої бокової поверхонь шиї з ушкодженням немагістральних судин шиї та частково тканин шийного органокомплексу, восьми колото-різаних ран у вигляді конгломерату на ділянці 30х15х17 см, в межах підключичної ділянки зліва, переднє бокової поверхні грудної клітки зліва (від чотирьох ран раневі канали мають напрямок у плевральну порожнину з ушкодженням лівої легені, серцевої сорочки, серця, з наявністю рідкої крові в плевральній порожнині, чотирьох ран передньої поверхні грудної клітки справа на ділянці 16х14 см ( від двох ран раневі канали мають напрямок у плевральну порожнину з ушкодженням легень, лівої легені, з наявності рідкої крові в плевральній порожнині, двох ран в межах правої реберної дуги та підреберною дугою, від яких раневий канал має напрямок в черевну порожнину з ушкодженням очеревини без ушкодження органів живота, різаної рани тильної поверхні середньої фаланги другого пальця правої кисті, які в своїй сукупності відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя людини в момент їх заподіяння і знаходяться в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті. При цьому, причиною смерті ОСОБА_9 є множинні проникаючі колото-різані поранення шиї, грудної клітки, живота, з ушкодженням тканин шийного органокомплексу, легень, серця, що зумовило в короткий проміжок часу розвиток травматичного (комбінованого кардіального плевропневмонального шоку), зупинку серцевої діяльності та дихання, припинення функції центральної нервової системи. Після чого, неповнолітній ОСОБА_4 , приблизно о 22 годині 30 хвилин 02 квітня 2020 року, перебуваючи на з`їзді автодороги сполученням «Городище-Рівне-Старокостянтинів» в напрямку станції Немовичі Сарненського району Рівненської області, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, з метою приховування слідів вчинення злочину стосовно ОСОБА_9 , вирішив незаконно заволодіти автомобілем, марки «ВАЗ 210994-20», 2008 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 , що перебував у користуванні ОСОБА_9 та на праві власності належить ОСОБА_10 , вартістю відповідно до висновку судової автотоварознавчої еспертизи 63620 (шістесят три тисячі шістсот двадцять) грн. 75 коп. та сховати його в с.Волоша Сарненського району Рівненської області. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , сівши до салону автомобіля, запустив двигун ключем запалювання, при цьому не маючи дозволу на вчинення таких дій від його власника та розпочав рух автомобілем в напрямку автодороги сполученням «Городище-Рівне-Старокостянтинів», однак через відсутність навиків керування транспортними засобами проїхавши приблизно 30 метрів, залишив автомобліь на дорозі та продовжив рух велосипедом в напрямку м.Рівне. Разом з тим, неповнолітній ОСОБА_4 приблизно о 22 годині 35 хвилин 02 квітня 2020 року, перебуваючи на з`їзді автодороги сполученням «Городище-Рівне-Старокостянтинів» в напрямку станції Немовичі Сарненського району, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, після спроби незаконного заволодіння автомобілем, марки «ВАЗ 210994-20», 2008 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав належні ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 341 (триста сорок однієї) грн., які перебували в салоні автомобіля, чим спричинив останньому матеріальних збитків на вказану суму. Таким чином, умисні протиправні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115, ч.1 ст.289, ч.1 ст.185 КК України. Згідно з доводами прокурора обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні цих кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами досудового розслідування, зокрема: протоколом затримання ОСОБА_4 , відповідно до якого під час особистого обшуку останнього виявлено та вилучено до Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області одяг, в якому він був одягнений, чорну сумочку з маркуванням «Nike», купюри, номіналом 200 грн (ТЄ 5343363) та номіналом 1 грн. (НВ 6945953), на яких наявні плями бурого кольору, зовні схожі на кров; протоколом огляду місця події, відповідно до якого на з`їзді автодороги сполученням «Київ-Ковель-Ягодин» в напрямку станції Немовичі Сарненського району Рівненської області виявлено автомобіль, марки «ВАЗ 2110», д.н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого наявні плями бурого кольору, зовні схожі на кров, а поруч з автомобілем виявлено труп ОСОБА_9 з ознаками насильницької смерті; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 №71 від 03 квітня 2020 року, згідно з яким у останнього виявлено тілесні ушкодження у вигляді травматичного (комбінованого) шоку, множинних проникаючих колото-різаних поранень шиї, грудної клітки, живота з ушкодженнями тканин шийного органокомплексу (зліва частково), легень, серця з ознаками гострої масивної внутрішньої та зовнішньої кровотечі, від чого він помер на місці події; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , в якому останній надає визнавальні показання, протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 , в якому він показує обставини та механізм нанесення ударів ОСОБА_9 , які повністю збігаються з тілесними ушкодженнями, виявленими на тілі ОСОБА_9 ; показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ; протоколом впізнання за голосом ОСОБА_11 голосу ОСОБА_4 , як особи, яка телефонувала їй з абонентського номеру НОМЕР_2 та викликала таксі до станції Немовичі Сарненського району; протоколом огляду місця події лісового масиву, розташованого на 85 км. автодороги сполученням «Городище-Рівне-Старокостянтинів», неподалік с.Малушка Березнівського району, в ході проведення якого виявлено та вилучено складний ніж із нашаруванням речовини бурого кольору, схожої на кров, який за описом належить підозрюваному ОСОБА_4 та останній викинув його у вказаному місці після скоєння вбивства та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, з якими сторона захисту ознайомлена в порядку ст.290 КПК України. Відповідно до ухвали слідчого судді Сарненського районного суду від 20 серпня 2020 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави на підставі ч.4 ст.183 КПК України до 03 вересня 2020 року. Слідчим суддею встановлено, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України в частині того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та може бути позбавлений волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що може спонукати його до втечі, також останній не повідомивши правоохоронні органи про вчинене, відразу покинув місце події, не став чекати на приїзд працівників поліції та перебував тривалий час у лісі, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. При цьому прокурор звертає увагу на поведінку ОСОБА_4 після вчинення даного злочину, яка проявилася у його намаганні переховуватися у лісі від правоохоронних органів, спалити тіло трупа та омивання рук від крові, зміні засобів зв`язку з метою знищення доказів його причетності до вчинення даного кримінального правопорушення. Окрім цього, орган досудового розслідування не виключає наявності додаткового ризику незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_4 на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні шляхом погроз, вмовляння чи переконання з метою зміни їх показань, що є можливим в разі обрання відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою. Цей ризик посилюється взаємостосунками із свідком ОСОБА_12 , яка є дівчиною ОСОБА_4 , якому відоме її місце проживання і до якої він телефонував після вчинення кримінального правопорушення та пояснив, що викине свою сім-карту і зателефонує через деякий час з іншого абонентського номеру. Свідками в цьому кримінальному провадженні є також працівники Немовицького лісництва ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які є заявниками у вказаному кримінальному провадженні та безпосередньо бачили його поблизу місця скоєння кримінального правопорушення і першими виявили тіло загиблого ОСОБА_9 , а також диспетчер служби таксі ОСОБА_11 , якій відомі обставини виклику обвинуваченим автомобіля таксі, яким керував ОСОБА_9 . На переконання прокурора, тяжкість покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.115 КК України, у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років, якому може бути підданий обвинувачений може спонукати його до втечі. Можливість переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду прокурором доводиться також поведінкою обвинуваченого після вчинення злочину. За таких обставин, згідно з доводами прокурора з огляду на суспільну небезпечність особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який вчинив умисне особливо тяжке кримінальне правопорушення, перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставини кримінального правопорушення, чим перешкоджатиме встановленню істини у справі, тому з метою запобігання вказаним ризикам, які не зменшились, та з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень та запобігання подальшої злочинної діяльності обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім для запобігання вказаним ризикам.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала зазначене клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 в повному обсязі. Окрім цього, прокурор просила суд призначити судовий розгляд вказаного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні та викликати для допиту обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_15 і свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 . На думку прокурора, в даному випадку відсутні підстави для прийняття рішень з питань, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_15 в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву від 02 вересня 2020 року, в якій просив провести підготовче судове засідання без його участі та призначити справу до судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він не спростовує обґрунтованості підозри та пред`явленого йому обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.289, ч.1 ст.185 КК України, та не заперечує проти призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіланні вказала, що вона не заперечує проти задоволення клопотання прокурора про застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та призначення судового розгляду даного кримінального провадження.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , зазначивши про необґрунтованість вказаного клопотання. Адвокат ОСОБА_6 вказав про те, що ОСОБА_4 не перешкоджав досудовому слідству, сприяв розкриттю злочинів, з першого допиту розказував про намір своїх дій. Згідно з доводами захисника в даному випадку кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.115 КК України є неправильною, так як він не мав умислу на вчинення умисного вбивства і смерть ОСОБА_9 настала від завданих йому тяжких тілесних ушкоджень. Окрім цього, адвокат ОСОБА_6 просив суд звернути увагу на відсутність у сторони обвинувачення будь-яких доказів на підтвердження наявності ризиків переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду і незаконного впливу на потерпілого і свідків. Згідно з доводами захисника затримання обвинуваченого ОСОБА_4 відбулось неподалік від місця події на відстані 800 метрів, що свідчить про відсутність в нього наміру переховуватись від органів досудового розслідування і суду. Окрім цього, на думку адвоката ОСОБА_6 , незаконного впливу на потерпілого чи свідків обвинувачений ОСОБА_4 не може чинити, адже вони детально допитані в ході досудового розслідування і не були очевидцями події, при якій загинув ОСОБА_9 . За таких обставин, захисник просив суд обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, мотивуючи це тим, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень у неповнолітньому віці, до затримання останній проживав разом із своєю матір`ю ОСОБА_5 , яка потребує сторонньої допомоги, оскільки має інвалідність, захворювання якої пов`язане із зором. Разом з цим адвокат ОСОБА_6 пояснив, що підсудність кримінального провадження Кузнецовському міському суду Рівненської області сторона захисту не спростовує, оскільки це визначено Рівненським апеляційним судом у законному порядку, вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України та не заперечує проти призначення даної справи до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, заявлених прокурором.
Представник служби у справах дітей ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні підтримала позицію захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 та заперечувала проти задоволення клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 . Зазначила, що згідно з пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_4 вчинив злочини, будучи неповнолітнім, внаслідок захворювання його матері ОСОБА_5 , він є дитиною, позбавленою батьківського піклування, та перебував під опікою родичів. Вважає, що тримання під вартою є суворим запобіжним заходом і таким, що позбавляє обвинуваченого права на здобуття професійно-технічної освіти. Представник служби у справах дітей ОСОБА_7 не заперечує проти призначення судового розгляду даного кримінального провадження.
Представник уповноваженого підрозділу органів Національної поліції ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не заперечує проти призначення судового розгляду даного кримінального провадження.
Інших заяв чи клопотань учасники процесу в суд не подали.
Учасники судового провадження не клопотали про витребування певних речей чи документів.
Заслухавши думки учасників процесу, суд прийшов до висновку про обґрунтованість клопотань прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою і наявність підстав для призначення судового розгляду даного кримінального провадження.
Такий висновок суду ґрунтується на наступних підставах.
Згідно з ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частиною 1 і п.4 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_16 від 20 серпня 2020 року строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 03 вересня 2020 року з утриманням в Рівненському слідчому ізоляторі без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави на підставі ч.4 ст.183 КПК України.

Суд вважає, що на цьому етапі здійснення судового провадження надані суду матеріали та висновок органу досудового розслідування свідчать про обґрунтованість підозри (обвинувачення) щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.289, ч.1 ст.185 КК України.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.289, ч.1 ст.185 КК України, що є особливо тяжким злочином, кримінальним проступком і нетяжким злочином відповідно, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років, штрафом від однієї тисячі до однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк відповідно.
При цьому суд врахував, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.
Відповідно до п.57 рішення Європейського суду з прав людини за скаргою №25629/94 від 27 листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, наявність якої має служити підставою для арешту, є невід`ємним елементом запобіжної ґарантії проти свавільного арешту й затримання і це передбачено підпунктом с) пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кембелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, серія А, №182, с.16, п.32). Однак факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий самий рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального розслідування (рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom) від 28 жовтня 1994 року, серія A, №300-A, с.27, п.55).

Твердження сторони захисту про неправильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 є передчасними, оскільки при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд не вправі надавати оцінку доказам чи в інший спосіб перевіряти доведеність вини обвинуваченого, окрім з`ясування вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення. Вказані питання згідно із зазначеними нормами КПК України вирішуються судом під час розгляду справи по суті. Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити інкримінований злочин.
Виходячи з положень ч.ч.1, 2 ст.29 Конституції України та беручи до уваги положення міжнародних правових актів щодо захисту права людини на свободу та особисту недоторканність, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене на підставах та в порядку, визначених законами України, таке обмеження має бути домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Таким чином, здійснюючи судове провадження суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Враховуючи серйозність висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_4 вказаного обвинувачення, в тому числі вчинення умисного особливо тяжкого злочину, який скоєний із застосуванням насильства та спричинив загибель людини, а також наявність на теперішній час ризиків переховування обвинуваченого від суду, знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні, суд вбачає підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При цьому судом враховано, що існування на теперішній час вказаних ризиків доведено прокурором наведеними в клопотанні обставинами та наданими матеріалами, які вказують на поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після вчинення кримінальних правопорушень, у скоєнні яких він обвинувачується, спрямовану на знищення слідів та доказів його причетності до вчинення кримінальних правопорушень, а також на його взаємостосунки із потерпілим і свідками та обізнаність про їх місце проживання. Доведеним є також факт, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України, в тому числі домашній арешт, як про це просив захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , не зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам. Зазначені обставини і наявність ризиків, передбачених п.п.1-3 ч.1 ст.177 КПК України, є виправданими та необхідними елементами, які визначають потребу в подальшому триманні обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.
При цьому суд врахував, що за попереднім місцем навчання у Великовербченській ЗОШ І-ІІІ ступенів Сарненського району Рівненської області обвинувачений ОСОБА_4 характеризується посередньо, дані, які б свідчили про міцність його соціальних зв`язків в місці його постійного проживання в наданих суду матеріалах відсутні. Відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його вік, соціальний стан, відсутність судимостей не зменшують заявлених прокурором ризиків у цьому кримінальному провадженні.
Надані прокурором матеріали дають суду підстави вважати, що окрім тримання під вартою, інший більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, встановленим п.п.1-3 ч.1 ст.177 КПК України, та є неспроможним забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 .
Отже, сукупність зазначених обставин вказує на те, що обґрунтування наявності зазначених ризиків не зводиться лише до тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень. У даному випадку серйозність висунутого обвинувачення не є головним чинником для оцінки можливості того, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя, незаконно впливатиме на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджатиме відправленню правосуддя, однак суворість покарання, що загрожує обвинуваченому, має значення для оцінки небезпеки його зникнення.
З огляду на наведені обставини, суд вважає, що дані, які свідчать про існування ризиків переховування обвинуваченого від суду, знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні, є достатньо вагомими та такими, що виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.
Таким чином, враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що єдиним дієвим запобіжним заходом для обвинуваченого ОСОБА_4 у даному випадку є тримання під вартою, строк якого необхідно визначити до 60 (шістдесяти) днів.
З врахуванням того, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину, який вчинений із застосуванням насильства та спричинив загибель людини, на підставі ч.4 ст.183 КПК України суд визнав за необхідне не визначати розмір застави обвинуваченому у цьому кримінальному провадженні.
При прийнятті цього судового рішення суд також врахував, що здійснити судовий розгляд даного кримінального провадження по суті до закінчення дії ухвали слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 20 серпня 2020 року, тобто до 03 вересня 2020 року, є об`єктивно неможливим в силу надходження обвинувального акта до Кузнецовського міського суду Рівненської області лише 02 вересня 2020 року та здійснення судом у цій справі підготовчого судового засідання.
Отже, клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 (шістдесят) днів є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання, передбачені ст.314 КПК України, суд врахував наступне. Підсудність вказаного кримінального провадження Кузнецовському міському суду Рівненської області визначена ухвалою Рівненського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року. Угод по даному кримінальному провадженню не складалось. Підстав для закриття вказаного провадження судом не встановлено. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог КПК України.
Судовий розгляд вказаного кримінального провадження необхідно призначити у відкритому судовому засіданні в межах встановленого десятиденного строку та викликати у судове засідання для допиту обвинуваченого, його законного представника, потерпілого та свідків, заявлених стороною обвинувачення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 199, 314-316, ч.1 ст.372, ч.2 ст.392, ст.ст.376, 484, 492 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів.
Судовий розгляд кримінального провадження №0000342, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2020 року, про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.289, ч.1 ст.185 КК України, призначити у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області на 10 годину 00 хвилин 11 вересня 2020 року.
У судове засідання викликати наступних осіб: прокурора, що здійснює процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні, потерпілого, свідків, обвинуваченого, його законного представника і захисника, представника служби у справах дітей, представника уповноваженого підрозділу органів Національної поліції.
Доручити Сарненському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та подати її у Кузнецовський міський суд Рівненської області до 11 вересня 2020 року.
Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчує свою дію 31 жовтня 2020 року.
Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у цей строк з дня отримання копії даної ухвали суду.
В іншій частині ухвала суду окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти даної ухвали суду можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.
Повний текст ухвали оголосити о 14 годині 00 хвилин 04 вересня 2020 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1