Справа № 545/1841/20
Провадження № 1-в/545/370/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2020 року. Полтавський районний суд Полтавської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» щодо можливого звільнення і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 і ч.3 ст.74 КК України щодо засудженої гр. ОСОБА_4 , -
В С Т А Н О В И В :
Адміністрація державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» звернулась до суду із поданням про щодо можливого звільнення і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 і ч.3 ст.74 КК України щодо засудженої гр. ОСОБА_4 , посилаючись на те, що 01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, яким внесені зміни до ст. 185 КК України. Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинну діяльність, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання.
Частиною 1 пунктом 13 статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд визначений частиною 2 статті 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частиною 2 статті 74 КК України ( особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. ).
Частиною 3 статті 74 КК України ( призначена засудженій міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженою покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною 1 статті 72 КК України. ).
Прохали привести вирок Подільського районного суду м. Києва від 21.09.2015 року, вирок Оболонського районного суду м. Києва від 21.06.2011 року та вирок Оболонського районного суду м. Києва від 13.04.2010 року у відповідність до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.

У судовому засіданні прокурор не заперечував стосовно задоволення подання та приведення вироку у відповідність із чинним КК України в частині призначення покарання.
Засуджений та представник адміністрації установи у судове засідання не з`явилися, направивши на адресу суду заяви про розгляд подання без їх участі, подання підтримали та просили задовольнити.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що гр. ОСОБА_4 засуджена вироком Оболонського районного суду м. Києва від 13.04.2010 року за ст.185 ч.1, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. ОСОБА_4 засуджена вироком Оболонського районного суду м. Києва від 21.06.2011 року за ст.307 ч.2, 317 ч.1, 70, 71 КК України остаточно до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Згідно ухвали Галицького районного суду Івано-Франківської області від 29.07.2014 року звільнена умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 24 дні. ОСОБА_4 засуджена вироком Подільського районного суду м. Києва від 21.09.2015 року за ст.187 ч.2, 71 КК України остаточно до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09.03.2016 року вирок суду від 21.09.2015 року змінено, пом`якшено призначене їй покарання за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, остаточно вважати засудженою згідно ст..71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII .
Вказаним Законом внесені зміни до ст. 185 КК України, якими встановлено, що таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ) - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Згідно з ч.3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки призначене вироком Оболонського районного суду м. Києва від 13.04.2010 року покараннягр. ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, перевищує санкцію статті після набрання чинності Закону № 2617-VIII, суд вважає за необхідне, пом`якшити їй раніше призначене покарання з 1 року позбавлення волі на 2 роки обмеження волі .
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України необхідно зарахувавши в строк відбування покарання частину відбутого покарання 2 роки обмеження волі = 1 року позбавлення волі та остаточно призначити покарання згідно ст.71 КК України 7 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі викладеного та керуючись ст. 5, 71, 74 КК України, ст.537, 539, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :

Подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» щодо можливого звільнення і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 і ч.3 ст.74 КК України щодо засудженої гр. ОСОБА_4 - задовольнити.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 13.04.2010 року, вирок Оболонського районного суду м. Києва від 21.06.2011 року та вирок Подільського районного суду м. Києва від 21.09.2015 року, змінений ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09.03.2016 року привести у відповідність до вимог чинного КК України та пом`якшити покарання засудженій гр. ОСОБА_4 , призначене вироком за ч. 1 ст. 185 КК України з 1 року позбавлення волі на 2 роки обмеження волі , зарахувавши в строк відбування покарання частину відбутого покарання згідно ст. 72 КК України та остаточно призначити покарання згідно ст.71 КК України 7 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.
Ухвала надрукована суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1