ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/567/20 Справа № 697/349/20 Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.ст.183, 199 КПК УкраїниДоповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю: секретаря судового засідання прокурора обвинуваченого захисника представника потерпілих ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 17 червня 2020 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, до 16 серпня 2020, включно, -

в с т а н о в и л а :

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000755 від 24.12.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

У судовому засіданні 17 червня 2020 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 діб, до 16.08.2020, включно.

Ухвала суду обґрунтована тим, що оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 04.07.2020, а закінчити судовий розгляд справи у зазначений строк не має можливості, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, підстави при обранні у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не перестали існувати, наявні ризики передбачені ст.177 КПК України, а саме, обвинувачений не працює, джерел до існування немає, тому враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує у разі доведення його винуватості, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих, знищити або спростувати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або ж іншим чином перешкоджати встановленню істини у справі, вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому суд вважає запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого на даний час є доцільним та необхідним і не знаходить підстав для його зміни, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ухиленню обвинуваченого від суду та забезпечення належної процесуальної поведінки, а матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою та стороною захисту в судовому засіданні не доведені.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 17.06.2020 та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора відмовити, обравши щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, встановивши для нього ряд обов`язків.

В апеляційній скарзі посилається на те, що сплив строку тримання під вартою до закінчення судового розгляду справи не є підставою для продовження строку тримання під вартою, оскільки така підстава не передбачена ст.ст.177, 178 КПК України.

Вважає, що посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_7 не працює та немає джерела до існування, а тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих, знищити або спростувати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або ж іншим чином перешкоджати встановленню істини у справі, вчиняти інші кримінальні правопорушення, є абсурдним, оскільки обвинувачений тримається під вартою, а тому є непрацюючим.

Зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що обвинувачений до затримання не переховувався від органів слідства, не знищував будь-яких доказів, ніяким чином не впливав на інших учасників справи, постійно проживає в одному і тому ж населеному пункті, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався та не підозрюється в інших кримінальних правопорушеннях.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про задоволення апеляційної скарги у повному обсязі, прокурора, який заперечував вимоги апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, вивчивши матеріали провадження, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, постановлено ухвалу про продовження останньому строку тримання під вартою на 60 діб, до 16.07.2020, включно.

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягає перегляду в апеляційному порядку.

Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.

Для забезпечення належної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_7 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону, відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію та майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в провадженні Черкаського районного суду Черкаської області на розгляді перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000755 по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України та який обґрунтовано обвинувачується у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 05.05.2020, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, до 04.07.2020, включно.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 17.06.2020, яка оскаржується, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 діб, до 16.08.2020, включно.
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку, що оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 04.07.2020, а закінчити судовий розгляд справи у зазначений строк не має можливості, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, підстави при обранні у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не перестали існувати, наявні ризики передбачені ст.177 КПК України, тому враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує у разі доведення його винуватості, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих, знищити або спростувати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або ж іншим чином перешкоджати встановленню істини у справі, вчиняти інші кримінальні правопорушення, в зв`язку з чим дійшов висновку, що запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого на даний час є доцільним та необхідним і не знайшов підстав для його зміни, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ухиленню обвинуваченого від суду та забезпечення належної процесуальної поведінки, а матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою та стороною захисту в судовому засіданні не доведені.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , який обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому злочину, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.
Судом першої інстанції крім норм національного законодавства, також враховано конкретні обставини справи, характер та обставини вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 діяння, як воно сформульовано в обвинуваченні.

З огляду на викладене, колегією суддів не встановлено обставин, в тому числі з урахуванням наведених в апеляційній скарзі даних, які можуть слугувати підставами для обрання щодо обвинуваченогоОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу, оскільки ризики, які враховувалися районним судом при обранні, та продовженні запобіжного заходу та які залишилися актуальними на даний час не змінилися, та не зменшилися, аматеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування останнього під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Враховуючи викладене, не підлягають до задоволення доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 , що сплив строку тримання під вартою до закінчення судового розгляду справи не є підставою для продовження строку тримання під вартою, оскільки така підстава не передбачена ст.ст.177, 178 КПК України, так-як в сукупності з наявними ризиками, які враховані місцевим судом, не дають підстав для його скасування та обрання менш суворого запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що обвинувачений до затримання не переховувався від органів слідства, не знищував будь-яких доказів, ніяким чином не впливав на інших учасників справи, постійно проживає в одному і тому ж населеному пункті, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався та не підозрюється в інших кримінальних правопорушеннях, не підлягають до задоволення, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не працює, джерел до існування немає, тому враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує у разі доведення його винуватості, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих та свідків, знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або ж іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Інших доводів, які б спростовували законне рішення місцевого суду, апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 не містить.

Всі викладені захисником ОСОБА_8 доводи апеляційної скарги були об`єктом дослідження судом при продовженні обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу та яким надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто по справі даних те, що обвинувачений ОСОБА_7 за станом здоров`я не може утримуватися під вартою та стороною захисту не доведено.

Істотних порушень суддею вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , які могли бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, колегією суддів не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, постановленою на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом та у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її зміни чи скасування, а тому апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 , слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.183,193,194,199,331,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Черкаського районного суду Черкаської області від 17 червня 2020 року залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 17 червня 2020 року, якою щодо ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, до 16 серпня 2020, включно, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді