ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/262/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 серпня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , накладено арешт на автомобіль марки BMW 316, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 23.07.2010р. на ім`я ОСОБА_9 та один ключ від даного транспортного засобу чорного кольору. Дозволено зберігання автомобіля марки BMW 316, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 на території спеціального майданчика для тимчасового зберігання транспортних засобів Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, що в с.Байківці Тернопільського району, Тернопільської області.

Слідчий суддя при накладенні арешту на вказане майно виходив з того, що вилучений автомобіль, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та ключ, мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, необхідні для проведення експертиз щодо встановлення всіх обставин кримінального провадження, а тому з метою запобігання їх втрати чи зникнення, є необхідність збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити і зобов`язати орган досудового слідства повернути майно. Свої вимоги мотивує тим, що судом було порушено вимоги кримінального процесуального закону при винесенні оскаржуваної ухвали, а саме було неправильно застосовано передбачені законом підстави для арешту майна, не повідомлено власника майна про розгляд справи щодо арешту майна, не вручено сторонам протокол обшуку та було допущено невідповідність вилученого майна з тим майном, яке фактично було вилучено. Також вважає відсутнім обгрунтування необхідності вилучення автомобіля в даному кримінальному провадженні. Як і не зазначено в клопотанні прокурора, яким чином вилучене майно відповідає критеріям речового доказу. Одночасно зазначає, що він являється добросовісним набувачем та законним володільцем майна, що підтверджується полісом про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. Звертає увагу суду на те, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено VIN код, внаслідок чого фактично справжній автомобіль у базі буде зазначений як арештований, оскільки він має такі ж самі номерні знаки, як і двійник.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи скаржника та його представника, які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, міркування прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи сторін, колегія суддів з`ясувала наступне.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що подане прокурором клопотання не відповідає вимогам кримінального процесуального закону щодо його змісту, а тому воно не може бути предметом судового розгляду.

Так, підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК України (ч.3 ст.132) визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст.171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна окрім іншого повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати.

Таким чином, розглядаючи клопотання прокурора від 04.08.2020 року та вирішуючи питання про арешт автомобіля, слідчий суддя повинен був проаналізувати зміст такого клопотання, перевірити його на відповідність приписам ст.ст.132, 171 КПК України.

Проте зазначені вимоги слідчим суддею під час постановлення оскаржуваної ухвали не були виконані.

Так, у клопотанні прокурора про арешт автомобіля вказано, що 03 серпня 2020 року в результаті проведення огляду автомобіля марки BMW 316, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , було виявлено невідповідність в базі даних та він коду автомобіля.

Таке ж формулювання внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань з правовою кваліфікацією за ст.290 КК України, тобто за ознаками знищення, підробки або заміни ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

При цьому, ні запис у ЄРДР, ні клопотання прокурора, ні додані до нього матеріали не містять жодних відомостей про те, в чому саме полягає ця невідповідність.

В клопотанні про арешт автомобіля немає відомостей про те, якій базі даних не відповідають номер автомобіля BMW 316, д.н.з. НОМЕР_1 , і до клопотання прокурора не долучено відповідної інформації з такої бази даних.

Навпаки, до клопотання прокурор долучив копії фото ідентифікаційного номера кузова (а.с.2), який відповідає номеру шасі (кузова), що вказаний у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданому 23.07.2010р. на ім`я ОСОБА_9 (а.с.17). В доданій до клопотання прокурора копії протоколу огляду місця події від 03 серпня 2020 року, після якого було вилучено автомобіль BMW 316, д.н.з. НОМЕР_1 , не вказано про наявність якихось невідповідностей номера його кузова (а.с.7).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що прокурор не дотримався вимог ст.171 КПК України і не зазначив у клопотанні про арешт майна підстави та відповідне обґрунтування необхідності такого арешту.

Також, у клопотанні узагальнено вказано про необхідність проведення відповідних експертиз вилучених документів, однак не вказано які саме.

Крім того, метою накладення арешту прокурор вказує необхідність встановлення особи, яка підробила шасі автомобіля, для чого вважає необхідним провести відповідні експертизи. Однак, не вказує які саме види експертиз необхідні і зможуть визначити не лише сам факт підробки або заміни ідентифікаційного номера шасі (кузова), але і встановити особу, яка вчинила такі протиправні дії.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що клопотання прокурора про арешт майна в цьому випадку не відповідає вимогам ст.171 КПК України, що залишилось поза увагою слідчого судді.

Частиною третьою ст.172 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Згідно ч.1 ст.405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей апеляційного розгляду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 184, 194, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 серпня 2020 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою повернути прокурору Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 клопотання про арешт майна і встановити строк в 72 години для усунення недоліків та приведення цього клопотання у відповідність до вимог ст.171 КПК України.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді