Справа № 708/917/20
Номер провадження №1-кп/708/83/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2020 року

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представника потерпілого - ОСОБА_5 ,
особи, щодо якої застосовуються заходи медичного характеру ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
законного представника ОСОБА_6 - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині кримінальне провадження № 0000037 від 16.03.2020 року, про застосування примусових заходів медичного характеру щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тіньки, Чигиринського району, Черкаської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, одруженого, пенсіонера, інваліда ІІ групи, маючого на утриманні малолітніх дітей 2003 та 2007 року, раніше не судимого,
за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 звернувся до Управління соціального захисту населення Чигиринської районної державної адміністрації у квітні 2019 року про призначення субсидії, подавши при цьому відповідну декларацію, у якій не зазначив інформацію про наявний транспортний засіб (мотоцикл) 2016 року випуску, внаслідок чого неправомірно отримав грошові кошти в розмірі 5527,63 грн.
За даним фактом 16.03.2020 року було розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
У ході досудового розслідування проведено судово-психіатричну експертизу, згідно висновку експертизи №157 від 15.04.2020 встановлено, що на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих обвинуваченому дій та на теперішній час, ОСОБА_6 виявляв і виявляє ознаки хронічного психіатричного захворювання у вигляді розладів психіки і поведінки внаслідок епілепсії симптоматичної, що виникла внаслідок перенесеної у 2008 році закритої черепно-мозкової травми, з поступово прогресуючим перебігом, вираженими змінами особистості по епілептичному типу, паранояльною налаштованістю, вираженими інтелектуально мнестичними розладами, перенесеним у 2019 році епілептичним психозом, з частини генералізованими тоніко-колонічними судомними нападами, схильними до серійності, що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та у судовому процесі.
З огляду на виявлені у підекспертного психопатологічні феномени, враховуючи високу прихильність до амбулаторного психіатричного лікування за місцем проживання, враховуючи виявлений рівень мікросоціальної підтримки підекспертного та особливості інкримінованих йому дій комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_6 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст. 94 КК України у вигляді госпіталізації до закладу з надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Таким чином, ОСОБА_6 , під час вчинення зазначеного суспільно небезпечного діяння перебував у стані неосудності, тобто не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними ( ч.1 ст.19, п.1 ст.93 КК України).
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 08 квітня 2019 року звернувся до управління соціального захисту населення Чигиринської районної державної адміністрації, за адресою Черкаська область, Чигиринський район, м.Чигирин, вул.Б.Хмельницького,24 про призначення житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату твердого палива з квітня 2019 року по грудень 2019 року, подавши при цьому відповідну декларації, в якій, шляхом обману, умисно, достовірно знаючи про наявність у своїй приватній власності з 06.04.2017 року мотоцикла марки «Мустанг МТ 110-2», 2016 року випуску, подав неправдиві відомості про відсутність будь-яких транспортних засобів, після чого останній, всупереч пп.2 п.6 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою КМУ від 21 жовтня 1995 року № 848, було незаконно нараховано субсидію в розмірі 5527,63 грн., чим завдав державі матеріальних збитків на вказану суму.
Таким, чином ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України придбання права на майно шляхом обману.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 з направленням його на лікування. Також подав цивільний позов в інтересах держави в особі Управління соціального захисту Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області, відповідно до якого просив стягнути з ОСОБА_6 спричинені кримінальними правопорушенням збитки у розмірі 2527,63 грн. Позов обґрунтував тим, що загальна сума отриманих незаконно ОСОБА_6 грошових коштів у вигляді субсидії становить 5 527,63 грн. В ході досудового розслідування даного кримінального провадження обвинувачений добровільно відшкодував частину завданих збитків у сумі 3000 грн., відповідно сума невідшкодованої ним шкоди складає 2 527,63 грн., які підлягають примусовому стягненню за наслідками розгляду кримінального провадження.
Представник потерпілої в судовому засіданні не заперечувала проти клопотання, підтримала обставини викладенні в ньому. В частині цивільного позову підтримала позицію прокурора та пояснила, що дійсно після виявлення вказаного факту ОСОБА_6 сплатив 3000 грн., тому станом на час розгляду справи в суді фактичний залишок незаконно отриманих грошових коштів становить 2 527,63 грн., які повинні бути відшкодовані.
ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що суть клопотання йому зрозуміла та проти нього він не заперечує. Щодо цивільного позову поклався на розсуд суду.
Законний предтавник та захисник в судовому засіданні також підтримали дане клопотання та не заперечували проти нього. Щодо цивільного позову поклались на розсуд суду.
З`ясувавши міркування учасників розгляду кримінального провадження, які вони висловили у судовому засіданні, перевіривши письмові докази, які здобуті під час досудового розслідування кримінального провадження, судом встановлено, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, що підтверджується наступними доказами:
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.05.2020 року, відповідно до якого вдомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР 16.03.2020 за ч. 1 ст. 190 КК України;
- листом Управління соціального захисту населення від 12.03.2020, яким було повідомлено про виявлення факті подання недостовірної інформації для отримання субсідії, в тому числі ОСОБА_6 ;
- листом Управління соціального захисту населення від 24.03.2020, яким на адресу СВ Чигиринського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області були направлені підтверджуючі документи про звернення ОСОБА_9 з метою отримання субсидії;
- копією листа Територіального сервісного центру № 7141 від 31.01.2020, відповідно до якого ОСОБА_6 було повідомлено про наявність у нього зареєстрованого транспортного засобу мотоциклу MUSTANG MT 110-2, чорного кольору, 2016 року випуску;
- копією акту про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги від 28.01.2020, відповідно до якого було виявлено факт подання ОСОБА_6 не повної інформації, зокрема не вказано про наявність мотоцикла марки MUSTANG MT 110-2, 2016 року випуску;
- копією заяви від 08.04.2019 за № 662 про призначення житлової субсидії у грошовій формі через АТ "Ощадбанк", заповненою, підписаною та поданою ОСОБА_6 . У вказаній заяві зазначено про намір отримання субсидії на оплату послуг з централізованого водопостачання та послуги з постачання та розподілу електричної енергії;
- копією декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, заповненою, підписаною та поданою ОСОБА_6 08.04.2019, відповідно до якої у Розділі І? "Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому законом порядку і з дати випуску яких минуло менше 5 років" внесено ОСОБА_6 власноруч інформацію "відсутні";

- копією акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї ОСОБА_6 від 25.03.2019, відповідно до якого у графі "Транспортні засоби" наявні інформація "відсутні";

- копією акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї ОСОБА_6 від 08.04.2019, відповідно до якого в графі "Транспорні засоби" наявна інформація про належність родині мопеда 2003 року випуску;

- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , відповідно до якого ОСОБА_6 є власником транспортного засобу мотоциклу MUSTANG MT 110-2, чорного кольору, 2016 року випуску, дата реєстрації права власності - 06.04.2017 року;
- копією розрахунку субсидії на житлово-комунальні послуги та (або) сібсидію готівкою на компенсацію придбання твердого палива (особова справа № 9915);
- копією витягу з протоколу № 7 засідання комісії з питань надання населенню пільг та соціальної допомоги від 08.05.2019, відовідно до якого комісія вирішила призначити житлову субсидію ОСОБА_6 ;
- копією довідки КП "Світанок-Тіньки" від 29.03.2019;
- копією довідки про склад сім`ї від 25.03.2019;
- листом Управління соціального захисту населення Чигиринської РДА від 27.03.2020 за вих. № 227/01-11, відповідно до якого підтверджено, що станом на 27.03.2020 надміру отримані державні кошти за призначеною субсидією ОСОБА_6 становить 5527,63 грн.
Таким чином, досліджені в ході судового розгляду докази у своїй сукупності та взаємозв`язку підтвержують факт вчинення ОСОБА_6 кримінального проступку, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 190 КК України - придбання права на майно шляхом обману.
Надані стороною обвинувачення суду докази є достатніми, належними та допустимими, підстави для визнання їх недопустимими судом не встановлені.
У свою чергу з наданого висновку судово-психіатричного експерта № 157 від 15.04.2020, встановлено, що на поставлені слідчим питання експерти надали відповіді щодо стану його психічного здоров`я, вказаним висновком підтверджено, що на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих ОСОБА_6 дій та на теперішній час він виявляв і виявляє ознаки хронічного психіатричного захворювання у вигляді розладів психіки і поведінки внаслідок епілепсії симптоматичної, що виникла внаслідок перенесеної у 2008 році закритої черепно-мозкової травми, з поступово прогресуючим перебігом, вираженими змінами особистості по епілептичному типу, паранояльною налаштованістю, вираженими інтелектуально мнестичними розладами, перенесеним у 2019 році епілептичним психозом, з частими генералізованими тоніко-колонічними судомними нападами, схильними до серійності, що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та у судовому процесі.
З огляду на виявлені у підекспертного психопатологічні феномени, враховуючи високу прихильність до амбулаторного психіатричного лікування за місцем проживання, враховуючи виявлений рівень мікросоціальної підтримки підекспертного та особливості інкримінованих йому дій комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_6 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст. 94 КК України у вигляді госпіталізації до закладу з надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.
Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру (ч. 2 ст. 19 КК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру, зокрема надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги (ч. 2 ст. 94 КК України).
Враховуючи наведене, а також висновок судово-психіатричного експерта № 157 від 15.04.2020, яким підтверджено, що ОСОБА_6 на момент вчинення проступку перебував у стані неосудності та потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку суд приходить до висновку про задоволення клопотання.
Щодо цивільного позову судом встановлено наступне.
З наданих суду доказів було встановлено, що у зв`язку з поданням неправдивих відомостей про відсутність транспортних засобів ОСОБА_6 була незаконно нарахована та надана субсидія в розмірі 5527,63 грн.
Відповідно до квитанції № 73 від 23.04.2020 ОСОБА_6 на рахунок Державної казначейської служби України сплатив грошові кошти в сумі 3000 грн. з призначенням платежу "повернення субсидії". Зазначена обставина також підтверджена листом Чигиринської РДА, відповідно до якого за боржником ОСОБА_6 рахується 2527,63 грн. надміру отриманих коштів за призначеною житловою субсидією.
На підставі ч. 1 ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.
Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.
Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 30 ЦК України).
На підставі ч. 1 ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Порядок обмеження цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (ч. 3 ст. 36 ЦК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦК України цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.
Аналогічні вимоги регламентовані Цивільним кодексом України щодо визнання фізичної особи недієздатною, зокрема ч. 1 ст. 39 ЦК України регламентує, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (ч. 2 ст. 39 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.
На підставі ч. 4 ст. 41 ЦК України відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун (статті 1184 цього Кодексу).
З аналізу наведених норм чинного законодавства суд приходить до висновку, що питання осудності повинно перевірятись щодо кожної підозрюваної, обвинуваченої особи в обов`язковому порядку і у випадку встановлення неосудності така особа не може бути притягнута до кримінальної відповідальності.
У свою чергу цивільне законодавства можливість визнання особи обмежено дієздатною або недієздатною по`вязує виключно з моментом набрання законної сили відповідним рішенням суду, до цього моменту підстави для звільнення від цивільно-правової відповідальності відсутні. Крім того, встановлення факту неосудності особи не дає підстав стверджувати про автоматичне звільнення її від цивільно-правової відповідальності. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України.
Витрати на залучення експерта відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 512-513 КПК України, ст. ст. 36-41 ЦК України суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Чигиринського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тіньки Чигиринського району, примусові заходи медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Цивільний позов - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тіньки Чигиринського району, на користь Управління соціального захисту Чигиринської районної держаавної адміністрації Черкаської області завдану шкоду у розмірі 2527,63 грн.
Речовий доказ, а саме декларацію, яка знаходиться при матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення.
Головуючий ОСОБА_1