Справа № 561/722/16-к
Провадження № 1-кп/565/5/20
У Х В А Л А

22 грудня 2020 року м.Вараш

Колегія суддів Кузнецовського міського суду Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (дистанційно)
обвинувачених - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 (дистанційно)
перекладачів - ОСОБА_16 , ОСОБА_17 (дистанційно)

провівши у залі судових засідань Кузнецовського міського суду відкрите судове засідання по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000122 від 26.05.2016 року, про обвинувачення:
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Солтанівка Любашівського району Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;
ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Кухотська Воля Зарічненського району Рівненської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ;
ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт.Сарата Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ;
ОСОБА_15 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Тараклія Республіка Молдова, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_5 ;
ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі Надрічне Тарутинського району Одеської області, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_6 ;
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в:
З врахуванням одночасної явки в судове засідання захисника обвинуваченого ОСОБА_15 та перекладача з гагаузької мови для обвинуваченого, суд відповідно до ч.3 ст.331 КПК України визнав за необхідне до спливу продовженого строку розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_15 .
Прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_15 на 60 днів з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Згідно з доводами прокурора, на теперішній час ризики переховування обвинувачуваного від суду, вчинення нових злочинів та незаконного впливу на потерпілих і свідків не зменшились та не припинили існувати. Ці обставини підтверджуються тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину та тим, що свідки та потерпілі на даний час судом не допитані. На думку прокурора, підстави для зміни чи скасування обвинуваченому запобіжного заходу відсутні. Не вважає можливим застосувати до обвинуваченого заставу, оскільки зі сторони обвинуваченого до потерпілих було застосоване насильство та висловлена погроза застосування насильства.
Захисник ОСОБА_9 заперечував проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, вказавши, що думка прокурора з приводу даного питання є необгрунтованою і вона не може бути врахована без наявності відповідного клопотання прокурора. Вважає доцільним застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_15 підтримав позицію свого захисника.

Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали позицію захисника ОСОБА_9 . Обвинувачений ОСОБА_10 також вказав, що твердження прокурора є голослівними та неправдивими.

Обвинувачений ОСОБА_14 заперечував проти розгляду питання продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_15 під вартою у даному судовому засіданні, посилаючись на те, що у судовому засіданні присутні не всі учасники кримінального провадження. Також вказав, що прокурор не навів фактів, що обґрунтовують необхідність продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Заслухавши думки учасників провадження щодо доцільності тримання під вартою, зміни, скасування запобіжного заходу, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_15 закінчується 03 січня 2021 року. Отже, згідно ч.3 ст.331 КПК України до спливу цього строку суд зобов"язаний вирішити питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, зміни обраного йому запобіжного заходу або скасування.
Завершення судового розгляду до закінчення строку тримання обвинуваченого ОСОБА_15 під вартою є неможливим через такі обставини: складність узгодження дат судових засідань з учасниками провадження через значну кількість учасників кримінального провадження; складність залучення перекладача з гагаузької мови на українську мову; неодноразову заміну суддів у складі суду, що зумовлювала проведення судового розгляду спочатку через клопотання обвинувачених і їх захисників; неодноразову заміну захисників Центром з надання безоплатної правової допомоги обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 за ініціативою сторони захисту; систематичне заявлення безпідставних і необґрунтованих відводів колегії суддів і головуючому судді обвинуваченими та їх захисниками, розгляд яких займає тривалий час; неявки та/або несвоєчасні явки захисників в судові засідання без поважних причин; несвоєчасне доставлення обвинувачених до залу судового засідання та приміщення для проведення відеоконференції; заперечення ОСОБА_15 проти етапування до приміщення суду.
Згідно із п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інше кримінальне правопорушення.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
З`ясувавши фактичні обставини, керуючись положеннями ст.ст.177, 178 КПК України, суд прийшов до висновку, що на теперішній час продовжують існувати ризики, у зв`язку з наявністю яких обвинуваченому ОСОБА_15 обрано запобіжний захід саме у виді тримання під вартою, зокрема: переховування обвинуваченого від суду та незаконний вплив на потерпілих і свідків обвинувачення, і більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для їх запобігання.
Серйозність висунутого обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватими у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, та відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого ОСОБА_15 в місці його постійного проживання дає суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може ухилитися від суду і виконання процесуальних рішень та перешкоджати встановленню істини у справі. Інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.149 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та його належної поведінки.
При прийнятті такого рішення, крім обґрунтованості підозри у вчиненні обвинуваченим особливо тяжкого злочину, суд також врахував: спосіб життя обвинуваченого, відсутність у обвинуваченого на момент його затримання постійного місця роботи або навчання, легальних джерел доходів, розмір майнової шкоди потерпілим, у завданні якої обвинувачуються ОСОБА_15 , а також віддаленість місць постійного його проживання від місцезнаходження суду, яким розглядається дане кримінальне провадження. На день вирішення питання про доцільність тримання обвинуваченого під вартою потерпілі та свідки судом не допитані. Отже, продовжують існувати ризики переховування від суду і незаконного впливу на потерпілих і свідків з боку обвинуваченого. Крім цього, обвинувачений під час досудового розслідування перебував у розшуку, що збільшує ступінь ризику його переховування від суду. У суду відсутні достовірні дані про наявність у обвинуваченого на даний час постійного місця проживання. ОСОБА_15 до його затримання у 2016 році мав зареєстроване місце проживання в Одеській області, проте фактично проживав за іншою адресою.
Зазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, які визначають потребу у продовженні обвинуваченому ОСОБА_15 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Суд відхиляє наведені у судовому засіданні захисником доводи про неправомірність розгляду судом вказаного питання без наявності клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, оскільки норма ч.3 ст.331 КПК України передбачає обов`язок суду розглянути питання доцільності перебування обвинувачених під вартою до спливу такого продовженого строку також у випадку відсутності відповідних клопотань.
У відповідності із ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності із застосуванням насильства, що є небазпечним для життя та здоров`я особи.
Обставин, які б свідчили про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наявність яких та обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину стали підставою для обрання ОСОБА_15 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неодноразового продовження строку тримання під вартою, не наведено.
Письмового клопотання про зміну ОСОБА_15 запобіжного заходу з копіями підтверджуючих документів, відповідно до правил, визначених ст.201 КПК України, обвинувачений і його захисник до початку або під час цього судового засідання не подали.
Отже, необхідно продовжити обвинуваченому ОСОБА_15 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.
З врахуванням того, що ОСОБА_15 обвинувачуються у вчиненні злочину із застосуванням насильства на підставі ч.4 ст.183 КПК України суд вирішив не визначати розмір застави обвинуваченому.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 372, 376 КПК України, суд
у х в а л и в:

Продовжити дію обраного обвинуваченому ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.
Строк дії ухвали суду до 19 лютого 2021 року включно.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області, а особами, які тримаються під вартою в той самий строк, з дня отримання копії ухвали.
Повний текст ухвали суду буде оголошено 28 грудня 2020 року о 09 год.
Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3