Провадження №1-кп/522/1867/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
4 грудня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні №0001166, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.06.2020 року, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вулканешти Республіки Молдови, громадянина Республіки Молдови, непрацюючого, із неповною середньою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
- ОСОБА_6 ,
потерпілого - Безде ОСОБА_7 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_3
адвокатів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001166 від 28.06.2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України.
Під час судового провадження прокурором була змінена правова кваліфікація кримінального правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.
28.06.2020 року ОСОБА_3 , перебуваючи у денний час біля будинку №54, на вулиці Новосельського в місті Одесі, побачив ОСОБА_10 , який тримав в руках мобільний телефон.

В цей час, у ОСОБА_3 , із корисливих мотивів, виник намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону.

Реалізуючи свій намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, 28.06.2020 року приблизно о 17 годині ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_10 , який перебував біля будинку №54, на вулиці Новосельського у місті Одесі, та штовхнув його по руці, в якій він тримав мобільний телефон, внаслідок чого ОСОБА_10 упустив мобільний телефон на землю.

Продовжуючи реалізацію наміру, ОСОБА_3 умисно, з корисливих мотивів, відкрито заволодів належним потерпілому ОСОБА_10 указаним мобільним телефоном торгової марки «ХІАОМІ», моделі: «Redmi 4Х» у корпусі золотистого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 вартістю 4 000 гривень, із сім - карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» за абонентським номером: НОМЕР_3 вартістю 50 гривень.

Відкрито викравши майно, належне ОСОБА_10 загальною вартістю 4050 гривень, ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток в указаному розмірі, але невдовзі був затриманий працівниками поліції.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті.

У судове засідання 04.12.2020 року потерпілий ОСОБА_10 не з`явився, звернувся до суду до початку судового засідання із письмово заявою від 04.12.2020 року, у якій зазначив, що він отримав копію зміненого обвинувачення, та зі зміненим обвинуваченням згоден, просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 умовний термін покарання, та проводити судове засідання без його присутності.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу та те, що він обвинувачується у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, що матеріальна шкода потерпілому відшкодована, що він раніше не судимий.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

У п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (у редакції від 06.11.2009 року) зазначено, що призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Як зазначено у п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (у редакції від 06.11.2009 року) виправні роботи призначаються тільки працюючим і відбуваються за місцем роботи засуджених.

На думку суду, призначення покарання у вигляді штрафу або виправних робіт є неможливим, так як обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований.

Суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді арешту, або громадських робіт не буде достатнім для виправлення указаного обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.
З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , наявності вище зазначених трьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, та звільнити указаного обвинуваченого від відбування покарання, із випробуванням, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, п.3 ч.3 ст.76 КК України.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень цим обвинуваченим.

На підставі вимог ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами ч.1 цієї статті. На підставі зазначеного, суд вважає необхідним зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбування покарання по зазначеному вироку суду, строк його перебування під вартою з 28.06.2020 року до 04.12.2020 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі. Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 331, 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті 2 /два/ роки 6 /шість/ місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 2 /два/ роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України строком на 2 /два/ роки покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.3 ст.76 КК України строком на 2 /два/ роки покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , наступний обов`язок:

3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Строк відбування покарання, а саме іспитовий строк ОСОБА_3 , по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 04.12.2020 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 28.06.2020 року до 04.12.2020 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою скасувати, та звільнити його з-під варти у залі суду.

Речові докази: мобільний телефон «ХІАОМІ Redmi 4Х», ІМЕІ: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із серійним номером НОМЕР_4 із сім - картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» із абонентським номером: НОМЕР_3 вважати повернутимипотерпілому ОСОБА_10 за належністю.
Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

04.12.2020