печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві провадження за скаргою керуючого партнера адвокатського об`єднання «Системні рішення» адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна 12-13 листопада 2020 року в рамках кримінального провадження № 0005977 від 06.06.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст.191, ч.1 ст.358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365-2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

16.11.2020 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга керуючого партнера адвокатського об`єднання «Системні рішення» адвоката ОСОБА_3 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 , на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна 12-13 листопада 2020 року в рамках кримінального провадження № 0005977 від 06.06.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст.191, ч.1 ст.358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365-2 КК України.
В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 12-13.11.2020 проведено обшук в автомобілі Toyota Land Cruiser д.н.з. НОМЕР_1 колір сірий, який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та яким користується ОСОБА_3 , за результатами якого вилучено мобільні телефони та комп`ютерну техніку.
Власник вилученого майна вважає, що воно має статус тимчасово вилученого майна, оскільки дозвіл на вилучення майна стороні обвинувачення не надавався та майно не має відношення до обставин кримінального правопорушення, які являються предметом досудового розслідування, а відтак вилучене майно підлягає поверненню його законному володільцю.
Представник особи, що подав скаргу, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити, так як майно на поверненні якого він наполягає, на його думку має статус тимчасово вилученого.
Прокурор/слідчий в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим, заяв, клопотань до суду не подано.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність особи, якою подано скаргу та слідчого, при цьому слідчим суддею враховано положення ст.ст. 26, 306 КПК України.
Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.
За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Судовим розглядом вставнолено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0005977 від 06.06.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст.191, ч.1 ст.358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365-2 КК України..
Ухвалою слідчого судді від 12.10.2020 клопотання прокурора задоволено частково та надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі Toyota Land Cruiser д.н.з. НОМЕР_1 колір сірий, який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та яким користується ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою виявлення та вилучення предметів та документів, які самостійно або в сукупності з іншими доказами можуть мати суттєве значення для встановлення об`єктивної істини та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а саме: будь-яку документацію щодо діяльності ДСК «ЧМП», в тому числі, які стосуються продажу об`єктів нерухомого майна та їх оцінки, документів, які використовувалися для складання паспортів об`єктів ДСК «ЧМП», планів, схем, планів санації ДСК «ЧМП», звітів про виконання плану санації ДСК «ЧМП», будь-яку документацію щодо діяльності Товарної біржі «Київська універсальна біржа», уставних та реєстраційних документів підприємства, документів, якими регулюється діяльність підприємства, ліцензій, спеціальних дозволів на діяльність тощо, документів на підставі яких, здійснюється діяльність з організації аукціонів з відчуження об`єктів, зокрема договорів укладені з ДСК «ЧМП» на проведення аукціонів з реалізації майна компанії, перелік (реєстр) аукціонів з реалізації майна ДСК «ЧМП», із зазначенням дат проведення, лотів, результатів аукціонів, перелік (реєстр) засобів масової інформації на яких розмішується інформація щодо проведення аукціонів з реалізації майна ДСК «ЧМП», протоколів аукціонів, договорів з учасниками аукціонів, заяв учасників про участь в аукціонах та документів, які додаються до заяв (документів, що підтверджують сплату реєстраційного та гарантійного внеску, документів банку, якими підтверджується відкриття рахунка, з якого були перераховані реєстраційний та гарантійний внески, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, рішення уповноваженого органу, юридичної особи, що виявила намір взяти участь в аукціоні, та документів, які підтверджують повноваження такого органу), грошових коштів, мобільних телефонів які використовуються учасниками кримінального правопорушення, флеш накопичувачів, договорів, платіжних доручень, персональних комп`ютерів на яких можуть зберігатися файли, які підтверджують факт вчинення злочину, чорнових записів, які стосуються злочину.
На підставі вказаної ухвали слідчого судді 12-13.11.2020, в рамках кримінального провадження, було проведено обшук в автомобілі Toyota Land Cruiser д.н.з. НОМЕР_1 колір сірий, який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та яким користується ОСОБА_3 , та вилучено iPhone XS Max FFWX932UKPH5; IMEI : НОМЕР_2 ;
iPhone XS Max FFMX9YDKKPH4; IMEI : НОМЕР_3 ;
iPad Mini с.н. E2LCHZ RHR 07.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

За змістом ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

При дослідженні матеріалів провадження заявник вказує, що вилучені носії інформації використовувалися заявником з метою провадження адвокатської діяльності адвокатського об`єднання «Системні рішення» та містять інформацію, яка має адвокатську таємницю та на яку поширюється правовий режим відповідно до ст.. 22 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а вилучення цієї інформації наносить суттєвої шкоди інтересам клієнтів адвокатського об`єднання «Системні рішення» та самому об`єднанню.

Слід зазначити, що стороною обвинувачення вказані доводи жодним чином не було спростовано, що вказує на їх обґрунтованість.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160166, 170174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Встановлені обставини вказують, що стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів, які б давали підстави для утримання майна заявника, який не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні, оскільки доказів, які б могли свідчити, що вилучене майно є таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні № № 0005977 від 06.06.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст.191, ч.1 ст.358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365-2 КК України, не надано, як і не надано судового рішення про накладення арешту на вилучене майно, враховуючи, що досудове розслідування здійснюється протягом тривалого проміжку часу, а обшук був проведений близько місця тому.

Так, при винесенні даного рішення слідчий суддя приймає до уваги, що обов`язок доведення існування, тієї обставини, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, КПК України покладається на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в матеріалах судового провадження за скаргою даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявниками належним їм майном.

За вказаних обставин позиція органу досудового розслідування щодо неповернення майна його законному володільцю спростовується, тобто за встановлених обставин вбачається, що вилучене майно не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, враховуючи, що як наслідок свідчить про бездіяльність сторони обвинувачення, яка полягає у неповерненні майна, що вилучено під час проведення обшуку, яку необхідно усунути шляхом зобов`язання її повернути тимчасово вилучене майно власнику, що узгоджується з приписами п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 169170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.
Зобов`язати старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_4 та/або іншого слідчого вказаного органу досудового розслідування негайно повернути майно належне керуючому партнеру адвокатського об`єднання «Системні рішення» адвокату ОСОБА_3 , а саме:
iPhone XS Max FFWX932UKPH5; IMEI : 35 25 9;
iPhone XS Max FFMX9YDKKPH4; IMEI : НОМЕР_3 ;
iPad Mini с.н. E2LCHZ RHR 07 .
Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1