Справа №705/7638/14-к
1-кп/705/58/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2020 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умань Черкаської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фараонівка Саратського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого механізатором ДП «Родниківка», на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 , 30 червня 2014 року близько 18 год. 00 хв. в с. Родниківка Уманського району Черкаської області, знаходячись на подвір`ї квартири АДРЕСА_3 , на грунті особистих неприязних стосунків із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, з метою нанесення тілесних ушкоджень останньому, наніс бейсбольною бітою ОСОБА_9 два удари в область задньої частини голови, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми (два синці голови, крововиливи в м`які покрови правої лобно-скроневої та правої тім`яної ділянок голови, епідуральний згорток крові в правій передній черепній ямці, об`ємом 5-7 мл., субарахноїдальний крововилив правої тім`яної долі, два вогнищеві забої правої тім`яної долі, перелому лобної кістки справа), які згідно висновку експерта №319 від 26.09.2014 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які утворилися від дії тупого твердого предмету та від яких 10 липня 2014 року наступила смерть ОСОБА_9 .

Настання смерті потерпілого ОСОБА_9 знаходиться в безпосередньому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, тобто нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, при обставинах встановлених судом, визнав повністю. Він пояснив, що дійсно подія відбулася 30 червня 2014 року ввечері. У вказаний день приблизно о шостій вечора ОСОБА_10 прийшов з`ясовувати відносини по його місцю проживання з ним ще були його два товариша, вони знаходились у дворі. Він зрозумівши з якими намірами прийшов ОСОБА_10 , коли останній дістав біту, він розуміючи, що потерпілий має намір її застосовувати відносно нього, вихопив у потерпілого з рук біту та вдарив два рази потерпілого по затилку. Від удару потерпілий впав. Він шкодує про те, що сталося, відшкодував матеріальну шкоду пов`язану з лікуванням потерпілого та похованням його, а також до сих пір надає допомогу матері померлого. Обвинувачений також зазначив, що він щиро кається в скоєному, просив суд суворо його не карати.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченого змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують його особу, проти чого не заперечували учасники судового провадження.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенню при зазначених у вироку обставинах доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України як нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, матеріали кримінального провадження, що його характеризують, а саме позитивну характеристику по місцю проживання та по місцю роботи та те що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває. Крім того, суд бере до уваги колективне звернення працівників КСП «Родниківка» та позицію потерпілої, яка вказала, що не має претензій до обвинуваченого та просила не позбавляти його волі, а також те, що обвинувачений ОСОБА_7 на утриманні має неповнолітню дитину - сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілій.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до п. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, санкцією ч.2 ст.121 КК України передбачено позбавлення волі від 7 до 10 років, однак враховуючи обставини справи і дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією відповідної статті.

За таких обставин, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого: щире каяття, ставлення до вчиненого, раніше не судимий, повне відшкодування завданих збитків, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, що пом`якшують покарання обвинуваченому та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про можливість застосування ст. 69 КК України та призначити покарання ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, що встановлена санкцією ч. 2 ст. 121 КК України.

З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, повністю відшкодував завданні збитки та має на утриманні неповнолітню дитину - суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 без реального позбавлення його волі із застосуванням ст. 75 КК України. Тобто, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Також, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки передбачені п.п. 1,2 ч. 1, п.2 ч. 2 ст. 76 КК України. Суд вважає, що мета покарання, передбачена ч.ч. 2,3 ст. 50 КК України, може бути досягнута при призначенні ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком .
Міра запобіжного заходу ОСОБА_7 не обиралась.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України , суд

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 ( п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки та покласти на нього обов`язок:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати по справі за проведення судової експертизи в сумі 196,65 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.

Речові докази: - бейсбольну біту, яка знаходиться на збереженні в камері схову Уманського ВП Уманського ВП ГУНП України в Черкаській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1