Номер провадження: 11-кп/813/2265/20
Номер справи місцевого суду: 509/4253/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

11.11.2020 року м. Одеса

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши в порядку ст.398 КПК України апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Овідіопольського районного суду м.Одеси від 07 вересня 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за №0001488 від 22.07.2018 року та №0001146 від 06.07.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 вересня 2020 року було задоволено клопотання прокурора та ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.122 КК України був продовжений строк тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 06 листопада 2020 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

Крім того, ОСОБА_3 було подане клопотання до якого вона долучила копії медичних довідок про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали судового провадження суддя-доповідач дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст.24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine), заява № 23436/03, зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до ч.3 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Згідно з п.3) ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Частиною 5 ст.396 КПК України передбачено, що апеляційна скарга підписується особою, яка її подає. Якщо апеляційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, то до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

Статтею 50 КПК передбачено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:

1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю;

2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

ОСОБА_3 до поданої апеляційної скарги не надала жодних документів, передбачених ст.50 КПК України, на підтвердження того, що вона взагалі є адвокатом, а також на підтвердження її повноважень для захисту та представництва інтересів обвинуваченого ОСОБА_4 .

Вказані недоліки апеляційної скарги унеможливлюють її розгляд і є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, а тому, апеляційний суд мав би залишити апеляційну скаргу ОСОБА_3 без руху, з наданням апелянту достатнього строку для усунення зазначених недоліків.
Разом з тим, колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду 19 вересня 2018 року по справі № 344/15549/17 звернула увагу на те, що нормами КПК України не передбачено можливості залишення без руху апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів, на це вказують, зокрема, й обмежені строки розгляду таких скарг на вказані рішення (ч. 2 ст. 422 КПК).
Слід зазначити, що ст.422 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал слідчого судді, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії судді-доповідача, щодо апеляційних скарг на ухвали слідчого судді, які подані особою без відповідного підтвердження повноважень на представництво інтересів підозрюваного.

При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч.6 ст.9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.
Згідно з п.2) ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

За таких обставин, суддя-доповідач дійшов висновку про те, що відповідно до положень п.2) ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга ОСОБА_3 разом з її клопотанням підлягає поверненню особі, що її подала.

Разом з цим, відповідно до ч.7 ст.399 КПК України суддя-доповідач роз`ясняє особі, яка подала апеляційну скаргу про те, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.
Керуючись статтями 7, 9, 50, 393, ст.396, п.2 ч.3 ст.399, 405, 419 КПК України, суддя-доповідач, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Овідіопольського районного суду м.Одеси від 07 вересня 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за №0001488 від 22.07.2018 року та №0001146 від 06.07.2019 року разом її з клопотанням повернути особі, що їх подала.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати ОСОБА_3 .
Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу про те, що відповідно до ч.7 ст.399 КПК України, повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя-доповідач Одеського
апеляційного суду ОСОБА_2