Справа № 317/333/20
Провадження № 1-кп/317/225/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0000097 у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петриківка, Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого:

1.26 грудня 2012 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 153 КК України до позбавлення волі на строк 10 (десять) років,

що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2020 року приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_4 перебував на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин у нього сталась сварка з потерпілим ОСОБА_5 . В ході сварки у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на завдання потерпілому тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, на завдання потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, обвинувачений ОСОБА_4 умисно завдав йому множинні удари дерев`яною палицею в область голови, по обом рукам та обличчю. Встановити точну кількість ударів не вдалося.
Внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 було завдано рани в тім`яній ділянці праворуч, на проксимальній фаланзі 3-4 пальців лівої кисті, синці на нижній щелепі ліворуч, в області правої кисті з переходом на проксимальні фаланги 3-5 пальців, в області лівої кисті з переходом на проксимальні фаланги 1-2 пальців, в області плечового суглобу, садна в лівій щічній ділянці, синець з саднами в області правого передпліччя, які кваліфіковані експертом як легкі тілесні ушкодження.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.
ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 21 січня 2020 року між ним та потерпілим ОСОБА_5 сталась сварка, під час якої потерпілий вдарив його дерев`яним топорищем по нозі. Він вихопив у потерпілого з рук топорище та завдав йому декілька ударів по різним частинам тіла голові, тулубу, рукам. Потім він кинув палицю на землю та пішов звідти.
У скоєному щиро розкаявся.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, сторона обвинувачення та сторона захисту не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів у справі, оскільки дані обставини ніким не оспорюються й у суду немає сумнівів у добровільності позиції сторін кримінального провадження. Враховуючи викладене, судом прийняте рішення щодо проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Прийнявши до уваги пояснення обвинуваченого, враховуючи обставини кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він умисно завдав потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, особу винного, який раніше судимий, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставини, що відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.
Обставин, що відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , в судовому засіданні не встановлено.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з того, що останній визнав свою провину у скоєнні кримінального проступку, проявив щире каяття, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

За таких обставин, враховуючи особу винного та для досягнення цілей, встановлених ст. 50 КК України, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт.

Витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні відсутні. Підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.

Речові докази: дерев`яне топорище зі слідами РБК та змиви, що зберігаються в камері збереження речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1