233 № 233/2152/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого

судді: ОСОБА_1 ,

за

участю

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка, Донецької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001065 від 04 вересня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001065 від 04 вересня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307КК України.

Прокурор в судовому засіданні звернувся з письмовим клопотанням про продовження строку застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 з підстав, викладених в письмовому клопотанні та доданих матеріалах, зважаючи на те, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177КПК України станом на теперішній час не перестали існувати.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора надавши суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 , посилаючись на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим та до обвинуваченої слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з огляду на те, що ОСОБА_5 страждає захворюванням: синдром залежності від опіатів, на момент затримання проходила лікування на сайті замісної підтримуючої терапії в Комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико санітарної допомоги № 2» Краматорської міської ради та на теперішній час ОСОБА_5 позбавлена можливості отримувати замісну підтримуючу терапію та отримувати необхідне для її діагнозу лікування, про що надав письмові документи. Зазначив, що врахування стану здоров`я обвинуваченого при вирішенні питання про обрання або зміну запобіжного заходу має важливе значення для забезпечення гарантування права особи на свободу і права на життя, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема з рішення у справі «Барило проти України» від 16 травня 2013 року, «Іслямова проти України» від 14 березня 2013 року. Крім того, зауважив, що на даний час відпали будь які ризики, зазначені в ч.1 ст.177КПК України, оскільки ОСОБА_5 не має будь якого наміру переховуватися від суду, а навпаки буде проходити підтримуючу терапію під наглядом лікаря, позбавлена можливості знищити, сховати, або спотворити будь які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та в неї немає потреби незаконно впливати на свідків.
Обвинувачена ОСОБА_5 просила задовольнити клопотання свого захисника та відмовити у клопотанні прокурора.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 , вважаючи його безпідставним.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали, додані до клопотання прокурора та сторони захисту, суд встановив наступне.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 липня 2020 року відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 вересня 2020 року включно.

За загальними правилами статті 331КПК України у разі спливу строку утримання обвинуваченого під вартою, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не перевищує двох місяців.

На поточний час судове провадження відносно ОСОБА_5 не завершено, строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 19 вересня 2020 року, завершити розгляд справи до вказаної дати не можливо у зв`язку із проведенням необхідних процесуальних дій судового слідства.

Суд вважає, що на час розгляду справи не зникли підстави вважати про існування ризиків, передбачених у п. п. 1,3,5 ч.1 ст.177КПК України а саме те, що ОСОБА_5 спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з огляду на те, що останній інкримінується вчинення тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, може бути визнане ОСОБА_5 , більш небезпечним ніж втеча, та те що м. Костянтинівка знаходиться у безпосередньої близькості до тимчасово неконтрольованої території України, що унеможливить розшук обвинуваченої ОСОБА_5 . Крім того, за інформацією наданою прокурором - 09.04.2020 року після винесення ухвали Донецьким апеляційним судом про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою остання почала переховуватися від органів досудового слідства, а би уникнути виконання вимог ухвали; незаконно впливати на свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , оскільки останні можуть бути їй відомі, та може впливати на них, погрожувати та залякувати, останніх з метою зміни ними показань. Також може викрити ОСОБА_10 , та також почне залякувати, погрожувати, та іншим чином впливати, з метою зміни ним показань; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки остання обвинувачується у тому, що в короткий проміжок часу двічі збула рідину яка містить психотропну речовину, обмежену в обігу метамфетамін.

Обговоривши з учасниками кримінального провадження питання продовження або зміни застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд вважає, що зазначені ризики виправдовують продовження обраного відносно обвинуваченої запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд, погоджується із стороною обвинувачення, що у разі застосування до обвинуваченої ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Суд критично ставиться до тверджень захисника ОСОБА_4 , викладених у письмовому клопотанні щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт з посиланням на стан здоров`я ОСОБА_5 , оскільки відповідно до наданої довідки Бахмутської міської медичної частини від 28 серпня 2020 року №9/941, стан здоров`я ОСОБА_5 є відносно задовільним та відповідне лікування, в умовах ізоляції, вона отримує, у зв`язку з чим зазначені захисником посилання на стан здоров`я ОСОБА_5 із відомостями, що містяться в документах закладу охорони здоров`я за минули час, не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу на біль м`який, зокрема такий, як домашній арешт. Крім того, прокурор з цього приводу мав посилання на документально підтверджену інформацію про відсутність, в умовах ізоляції, будь-яких перешкод про надання та забезпечення належного лікування обвинуваченої відповідно до її діагнозу.

На час розгляду клопотань, більш оновленої та офіційної інформації, щодо стану здоров`я ОСОБА_5 , який унеможливлює її перебування в умовах ізоляції та відсутності забезпечення належного лікування обвинуваченої відповідно до її діагнозу, в продовж розгляду кримінального провадження та строків зазначених прокурором в клопотанні - стороною захисту суду не надано.

Враховуючи, що кримінальне провадження неможливо завершити до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, тобто до 19 вересня 2020 року, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченої ОСОБА_5 , не даючи оцінки зібраним доказам, приймаючи до уваги тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання її винною у її скоєнні; дані про особу обвинуваченої, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, зазначені у ч.1 ст.177КПК України, вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 на строк шістдесят днів.

При цьому продовження застосованого запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

За таких підстав, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню, тоді як у клопотанні сторони захисту слід відмовити.

Відповідно до ст.182 та ч.3 ст.183 КПК України, приймаючи до уваги, що відносно ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слід визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченою своїх процесуальних обов`язків, який встановити у розмірі 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 109850 грн., поклавши на ОСОБА_5 , певні обов`язки у випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-198, 331, 372, 376КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області на строк 60 днів до 06 листопада 2020 року включно.

ОСОБА_5 тримати від вартою в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 109850 (сто дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

У разі звільнення з під варти внаслідок внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися зі свого місця мешкання: Донецька область, м. Костянтинівка - без дозволу суду; повідомляти суд - про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування зі свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, здати до відповідних органів державної влади паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених на ОСОБА_5 у разі внесення застави, визначити до 06 листопада 2020 року.

Роз`яснити обвинуваченій наслідки невиконання вказаних, покладених на неї обов`язків, а саме, що в цьому випадку застава буде звернена в дохід держави, а відносно неї може бути знову застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В разі внесення застави іншою особою, роз`яснити заставодавцю те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307 та ч.2 ст.307КК України і, що у випадку невиконання обвинуваченою зазначених обов`язків застава буде звернена в дохід держави.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору, а також направити начальнику ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відповідно до постанови про призначення групи прокурорів.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з моменту проголошення, а особою, яка тримається під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1