Справа № 505/3306/20
Провадження 1-кп/505/304/2021р.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2021 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілої- ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Подільську Одеської області кримінальне провадження № 1-кп/505/304/21, зареєстроване в ЄРДР 12.11.2020 року за № 0001002 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка, Котовського району, Одеської області, громадянина України, освіта неповна середня, непрацюючого, не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 31.07.2019 року вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу - 850 грн.,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 04.10.2020 року, більш точний час встановити не надалось можливим, достовірно знаючи про те, що в приміщенні нежитлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , знаходяться меблі придатні для подальшого використання та інші цінні речі, вирішив незаконно заволодіти вказаним майном, щоб в подальшому ним розпорядитись на власний розсуд.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, 04.10.2020 року, біля 15.00 год., ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_7 , не розкриваючи йому дійсних своїх намірів, прийшли до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом розмотування металевої проволоки, яка служила запираючим пристроєм, відчинив вхідні двері та проник до приміщення будинку, де переконавшись, що ОСОБА_7 не може правильно оцінити і зрозуміти зміст, характер і значення його дій, оскільки вважав, що ОСОБА_6 привів його до свого домоволодіння, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, користуючись фізичною допомогою ОСОБА_7 , виніс з приміщення будинку односпальне металеве ліжко на панцирній металевій сітці вартістю 132 грн. 50 коп. та 2 одномісних, нерозкладних крісла, вартістю 100 грн. кожне, в результаті чого незаконно заволодів ними.
Незаконно заволодівши вказаним майном, ОСОБА_6 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 332 грн. 50 коп.
Він же, 04.10.2020 року, біля 16.00 годин, знаходячись на АДРЕСА_1 , вирішив зайти на неогороджену територію домоволодіння належного ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з метою викрадення металевих гаражних воріт з напівзруйнованої гаражної будівлі.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, в цей же день та час, ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_7 , не розкриваючи йому дійсних своїх намірів, пройшли на територію неогородженого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де переконавшись, що ОСОБА_7 не може правильно оцінити і зрозуміти зміст, характер і значення його дій, оскільки вважав, що ОСОБА_6 привів його до свого домоволодіння, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, користуючись фізичною допомогою ОСОБА_7 , з напівзруйнованої гаражної будівлі, шляхом розхитування, зняв металеві, гаражні, розпашні ворота, вагою 97 кілограмів вартістю 533 грн. 50 коп., в результаті чого незаконно заволодів ними.
Незаконно заволодівши вказаним майном, ОСОБА_6 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на суму 533 грн. 50 коп.
Дії ОСОБА_6 , кваліфіковані по ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно; ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.
Під час досудового розслідування потерпіла ОСОБА_5 надала письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.
Під час проведення досудового розслідування, 30.11.2020 року між прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди, прокурор, обвинувачений та захисник дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого по ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, істотних для даних кримінальних проваджень обставин.
Обвинувачений ОСОБА_6 , визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 185 КК України повністю.
Сторонами також узгоджено покарання по ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; по ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 , остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовий строк якого визначить суд.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст.ст.468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Встановлено, що ОСОБА_6 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , підтвердив суду про повну відповідність фактичних обставин, викладених в угоді про визнання винуватості, зазначив про відсутність підстав для самообмови.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Витрати за проведення експертизи по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 , у повному обсязі.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 373-374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 30.11.2020 року про визнання винуватості між прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_4
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 185 КК України, та призначити покарання:
-по ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
-по ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 , остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо обвинувачений на протязі 1(одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_6 , не обирався.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави (кошти за реквізитами: УК у м. Одесі/Малиновський р-н/24060300, р/р UА5015007, , банк Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» по Одеській області) 1471грн. 05 коп., за проведення судових експертиз.
Речові докази по справі: ліжко з металевими збильцями, 2 крісла та металеві ворота, передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 повернути за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Інші учасники судового процесу мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя ОСОБА_1