Справа № 573/1822/20
Номер провадження 1-кп/573/219/20
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
24 листопада 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, перебуває на обліку в лікаря нарколога з діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю», раніше судимого:

1) 22 лютого 2001 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 101 КК України (у ред. 1960 року) до 5 років позбавлення волі;

2) 20 листопада 2006 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

3) 06 жовтня 2011 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

4) 24 липня 2019 року Білопільським районним судом Сумської області за ст. 1261, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 місяців арешту;

5) 01 липня 2020 року Білопільським районним судом Сумської області за ст. 1261 КК України до 240 годин громадських робіт;

судимості не зняті й не погашені

за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 389, ст. 1261 КК України,
в с т а н о в и в :
01 липня 2020 року Білопільським районним судом Сумської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України, ОСОБА_4 засуджено до 240 годин громадських робіт.

11 серпня 2020 року ОСОБА_4 роз`яснено порядок і умови відбуття покарання у виді громадських робіт, відібрана підписка про ознайомлення з покаранням, роз`яснена кримінальна відповідальність за ухилення від громадських робіт, передбачена ч. 2 ст. 389 КК України, та 11 серпня 2020 року направлено для відбування покарання у виді 240 годин громадських робіт до Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області. Розпорядженням міського голови Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області від 12 серпня 2020 року №87 ОСОБА_4 прийнято для відбування громадських робіт з 12 серпня 2020 року на території Ворожбянської міської ради.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 роз`яснено порядок відбуття покарання та відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України, останній ухилився від відбування покарання та не з`явився для відбування громадських робіт не маючи на те поважних причин.

Так, 21 серпня 2020 року до Білопільського РСФ ДУ «Центр пробації» надійшла довідка з Ворожбянської міської ради, з якої вбачається, що згідно з графіком визначених робіт на серпень 2020 року ОСОБА_4 прибув о 8:00 годині 12 серпня 2020 року, відпрацював 2 години, після чого зник, не повідомивши причин, і не з`явився виконувати роботи жодного разу. У порушення ст. 37 КВК України ОСОБА_4 ухилився від відбування громадських робіт без поважних причин у серпні 2020 року, а саме: 12-14, 17-21, 25-28 і 31 числа.

Також у вересні 2020 року ОСОБА_4 не прибув до Ворожбянської міської ради без поважних причин у наступні дні: 01-04, 07-11 і 14 числа.

У зв`язку з не відбуттям громадських робіт без поважних причин 25 серпня і 02 вересня 2020 року ОСОБА_4 були винесені письмові попередження.

Так, станом на 14 вересня 2020 року ОСОБА_4 не відбув жодної години громадських робіт.

Крім того, 15 вересня 2020 року приблизно о 5:00 годині ОСОБА_4 прийшов додому за адресою: АДРЕСА_1 , де також проживають його мама ОСОБА_7 і сестра ОСОБА_6 .

Перебуваючи в приміщенні вказаного будинку, близько 5:00 години між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 виникла словесна сварка, під час якої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_6 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на завдання тілесних ушкоджень останній.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_4 вибіг на вулицю за ОСОБА_6 , схопив дерев`яну палицю, яка стояла біля порогу, та побіг за останньою. Наздогнавши її замахнувся палицею зверху вниз і вдарив сестру один раз по лівій руці в область пальців, якою остання прикривала голову. Після цього ОСОБА_4 наніс кулаком правої руки ще один удар у ліву частину обличчя в область щелепи, а потім вдарив ще один раз кулаком правої руки в праву частину обличчя в область скроні. У цей час з будинку вийшла мати ОСОБА_7 і почала кричати, після чого ОСОБА_4 припинив свої протиправні дії відносно ОСОБА_6 і направився в сторону будинку, де стояла мати.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта від 18 вересня 2020 року у ОСОБА_6 виявлено синець на нижній щелепі зліва з припухлістю та два садна на другому і третьому пальцях лівої кисті. Вказані ушкодження відносяться до категорії легких.

Крім цього, 15 вересня 2020 року близько 5 години 10 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , повертався до приміщення будинку і почав сваритися зі своєю матір`ю ОСОБА_7 .

Під час словесної сварки на ґрунті неприязних відносин до ОСОБА_7 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_4 підбіг до матері, яка стояла на вулиці біля порогу та наніс один удар дерев`яною палицею, яку тримав у лівій руці, у ліву сторону голови в область скроні, та потім наніс ще один удар в область правої частини живота, після чого припинив свої протиправні дії.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта від 18 вересня 2020 року у ОСОБА_7 виявлені синці в лобно-тим`яній ділянці зліва з припухлістю м`яких тканин та на рівні правого крила клубової кістки. Вказані ушкодження відносяться до категорії легких.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання.

Також, 21 липня 2020 року близько 7 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року ОСОБА_4 вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , під час якої висловлювався в адресу останньої нецензурною лайкою, іншими образливими словами, намагався вдарити, принижував її честь і гідність, тим самим спричинивши шкоду її психічному здоров`ю.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 21 липня 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 340 грн.

Крім цього, 05 серпня 2020 року о 16 годині 17 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , під час якої висловлювався в адресу останньої нецензурною лайкою, іншими образливими словами, принижував її честь і гідність, погрожував фізичною розправою, тим самим спричинивши шкоду її психічному здоров`ю.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 11 серпня 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 340 грн.

Також, 18 серпня 2020 року близько 00 годин 30 хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року ОСОБА_4 вчинив сімейну сварку зі своєю сестрою ОСОБА_6 , під час якої висловлювався в адресу останньої нецензурною лайкою, іншими образливими словами, погрожував, намагався вдарити, принижував її честь і гідність, тим самим спричинивши шкоду її психічному здоров`ю.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 18 серпня 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 340 грн.

Крім цього, 18 серпня 2020 року близько 16:00 години, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року ОСОБА_4 вчинив словесну сварку зі своєю сестрою ОСОБА_6 , під час якої висловлювався в адресу останньої нецензурною лайкою, іншими образливими словами, принижував її честь і гідність, тим самим спричинивши шкоду її психічному здоров`ю.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 08 вересня 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 340 грн.

06 вересня 2020 року близько 18:00 години, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року ОСОБА_4 вчинив сімейну словесну сварку зі своєю сестрою ОСОБА_6 , під час якої висловлювався в адресу останньої нецензурною лайкою, іншими образливими словами, принижував її честь і гідність, тим самим спричинивши шкоду її психічному здоров`ю.

Крім цього, 08 вересня 2020 року близько 06 години 30 хвилин, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року ОСОБА_4 вчинив сімейну словесну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , під час якої висловлювався в адресу останньої нецензурною лайкою, іншими образливими словами, принижував її честь і гідність, тим самим спричинивши шкоду її психічному здоров`ю.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 14 вересня 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 340 грн.

25 вересня 2020 року близько 17:00 години, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року, діючи умисно, усвідомлюючи свою перевагу в фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_4 вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_7 та зі своєю сестрою ОСОБА_6 , під час якої висловлювався на адресу останніх нецензурною лайкою, іншими образливими словами, принижував їх честь і гідність, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоду їх психічному здоров`ю.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки він вчинив ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він вчинив умисне легке тілесне ушкодження, та за ст. 1261 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

24 листопада 2020 року відповідно до ст. 471 КПК України між прокурором ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою останні дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 125, ст. 1261 КК України. Обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в судовому провадженні, щиро покаятися у вчиненому. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 : за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин; за ч. 2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік; за ст. 1261 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 01 липня 2020 року за правилами ст. 72 КК України і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 2 роки 20 днів обмеження волі. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, обставини вчинення кримінальних правопорушень, викладені в угоді та обвинувальному акті, не заперечував, просив затвердити угоду.

Прокурор, захисник і потерпілі також просили затвердити угоду про визнання винуватості. При цьому потерпілі відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України надали прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що угода підлягає затвердженню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 125, ст. 1261 КК України, які, згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальними проступками та нетяжким злочином. Потерпілі відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України надали прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , його захисником ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до вироку Білопільського районного суду Сумської області від 01 липня 2020 року ОСОБА_4 засуджений до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин, з яких відбув лише 2 години, невідбутими залишилися 238 годин.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

ОСОБА_4 не відбув 238 годин громадських робіт, які відповідно до ст. 72 КК України відповідають 29 дням обмеження волі.

Запобіжний захід під час досудового розслідування ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :
Затвердити угоду від 24 листопада 2020 року про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 389, ст. 1261 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин;

- за ч. 2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ст. 1261 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 01 липня 2020 року за правилами ст. 72 КК України про те, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт, і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 2 роки 20 днів обмеження волі.

Строк покарання у виді обмеження волі відраховувати з дня прибуття та постановки на облік у виправному центрі.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя