Номер провадження: 11-сс/813/1391/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.07.2020 року про обрання запобіжного заходу в кримінальному провадженні №00002018 від 27.07.2020 року,-

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 168160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень, строком до 24.09.2020 року, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Галі, республіки Грузія, громадянина Грузії, одруженого, маючого середню освіту, не працевлаштованого, маючого посвідку на постійне проживання на території України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, -
підозрюваного в кримінальному провадженні №00002018 від 27.07.2020 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №00002018 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, вчиненого за наступних обставин.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він, 27.07.2020 приблизно о 16 годині 30 хвилин, більш точний час встановити не надалось можливим, перебуваючи біля будинку №33 по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі, у ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_11 виник спільний корисливий мотив та умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій,вони визначили об`єктом свого злочинного посягання майно, що знаходяться в салоні автомобіля марки «SKODA» SuperB, номерний знак НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_12 .
При цьому, зазначені особи розподілили між собою ролі таким чином, що в той час, коли ОСОБА_11 , незаконно проникне до вказаного автомобілю, звідки таємно викраде майно належне потерпілому, то в цей час ОСОБА_8 , буде знаходитись поруч з зазначеним автомобілем, за для того, щоб попередити ОСОБА_11 , в разі появи володільця даного майна, що може зашкодити реалізації та доведення їх злочинного наміру таємного заволодіння чужим майном до кінця.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та дотримуючись розподілу ролей, будучи впевненим, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, ОСОБА_11 , підійшов до вищевказаного автомобіля, після чого, умисно, з корисливих мотивів, через напіввідкрите праве пасажирське вікно таємно, умисно викрав з вищевказаного автомобіля майно, яке належить ОСОБА_12 , а саме: грошові кошти у кількості 5 купюр номіналом по 200 гривень, футболку чоловічу фірми «Adidas» вартістю 500 гривень, шорти чоловічі фірми «Nike» 400 гривень, кросівки чоловічі фірми «Adidas» вартістю 1500 гривень.
Далі, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_8 дотримуючись раніше обумовленої домовленості з викраденим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 3400 гривень.
27.07.2020 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України були внесені до ЄРДР за №00002018.

27.07.2020 року ОСОБА_8 затримано, в порядку ст. 208 КПК України.

28.07.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

29.07.2020 року слідчий, звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , мотивуючи його обґрунтованістю підозри, а також тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, оскільки на даний час не всі речові докази встановлені органом досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, у даному кримінальному провадженні, може вчинити інші кримінальні правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також своє клопотання слідчий мотивував відсутністю соціальних зв`язків у ОСОБА_8 .
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.07.2020 року клопотання слідчого задоволено та підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на необґрунтованість та незаконність ухвали слідчого судді, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою зменшити розмір застави. В обґрунтування апеляційної скарги, захисник вказує на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; сторону обвинувачення, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри, тяжкості покарання, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК, також особу самого підозрюваного, а також відсутність міцних соціальних зв`язків.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема: протокол прийняття заяви та допиту потерпілого ОСОБА_12 ; протокол огляду місця події від 27.07.2020 року; протокол затримання ОСОБА_8 ; протоколи допиту в якості свідків працівників ВКП Київського ВП в м. Одесі а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які бачили безпосередньо момент вчинення злочину та в подальшому затримали осіб з викраденим майном, в своїй сукупності, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, зокрема фактом інкримінування підозрюваному тяжкого злочину пов`язаного з таємним викраденням чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинений за попередньою змовою з групою осіб, з врахуванням особи підозрюваного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на думку апеляційного суду, виключають собою можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч.2 ст.94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч.2 ст.87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Згідно практики ЄСПЛ, зокрема згідно п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування, підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з таємним викраденням чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, вчинений за попередньою змовою з групою осіб та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи сторони захисту в частині відсутності обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає безпідставними.

Доводи сторони захисту про незадовільний стан здоров`я, який унеможливлює перебування підозрюваного під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки матеріали справи не містять будь-яких даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою. Стороною захисту апеляційному суду також не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного під вартою за станом здоров`я.

Апеляційний суд звертає увагу, що доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст.199 КПК України, в тому числі і з урахуванням результатів досудового розслідування, під час якого також будуть перевірені факти щодо доведеності підозри оголошеної ОСОБА_8 .

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя районного суду з достатньою повнотою мотивував своє рішення та на законних підставах визначив розмір застави, як альтернативу запобіжному заходу у виді тримання під вартою, який не перевищує розмір застави, встановлений положеннями ч.5 ст.182 КПК України, та зазначив, що такий розмір застави здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.
На думку апеляційного суду, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та висунутої підозри у вчиненні тяжкого злочину пов`язаного з таємним викраденням чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, вчинений за попередньою змовою з групою осіб, визначений слідчим суддею розмір застави є достатнім і прийнятним також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином, доводи захисника щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.07.2020 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, в рамках кримінального провадження №00002018 від 27.07.2020 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4