Провадження № 1-кс/344/5219/20
У Х В А Л А
29 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо важливих справ ГУНП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що слідчим відділом розслідування особливо важливих злочинів проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000023 від 24.06.2020, за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи секретарем Новодністровської міської ради, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки Новодністровьсокого міського голови, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спільно із депутатом Новодністровської міської ради ОСОБА_6 , та із фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 , у період із 18.06.2020 по 13.10.2020 вимагали та одержали від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 47 000 (сорок сім тисяч) гривень та 4 000 (чотири тисячі) доларів США що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 112 800 (сто дванадцять тисяч вісімсот) гривень, що у загальній сумі становить 159 800 (сто п`ятдесять дев`ять тисяч вісімсот) гривень, за сприяння у позитивному вирішенні питання про отримання в оренду приміщень та земельних ділянок на території Бази АТЦ (автотранспортний цех), що знаходиться за адресою м. Новодністровськ, вул. Подільська, 30. 14.10.2020 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 повідомлено про підозру в чиненні тяжкого корупційного злочину, що передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що у власності ОСОБА_5 перебуває наступне майно: земельна ділянка площею 1,4538 га за кадастровим номером :09:004:0016, що с. Вільховецька, Новоушицький район, Хмельницької області, та яка передана 11.09.2018 в оренду на 10 років ТОВ «Агрофірма Рубанський». Також встановлено, що у приватній власності ОСОБА_5 в часті 1/2 знаходиться житлова квартира, що в АДРЕСА_1 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, просив розглянути клопотання без його участі, з метою забезпечення арешту майна просив провести розгляд клопотання без повідомлення власника.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 2,3 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Слідчим зазначено, що правовою підставою та метою накладення арешту на майно є спеціальна конфіскація та конфіскація майна підозрюваної, як виду покарання.

Кримінальним законом розмежовано підстави накладення арешту для забезпечення конфіскації, як виду покарання та спеціальної конфіскації.

Згідно ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Таким чином законом не передбачено проведення спеціальної конфіскації в рамках кримінального провадження, що здійснюється органом досудового розслідування за ч.3 ст.368 КК України.

В клопотанні слідчий просив накласти арешт на майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: земельну ділянку площею 1,4538 га за кадастровим номером :09:004:0016, що розташована с. Вільховецька, Новоушицький район, Хмельницької області та на 1/2 частку житлової квартири, за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України може призначити покарання у виді конфіскації майна.

В свою чергу згідно долученого до матеріалів клопотання витягу з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за параметром запиту : ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , пошук «за частковим співпадінням» відомості з реєстру прав на нерухоме майно відсутні. При цьому наявність в розділі заборони на нерухоме майно, зареєстрованої 23/09/2004 на 1/2 частку житлової квартири, за адресою АДРЕСА_1 не є належним доказом перебування квартири в власності підозрюваної, оскільки заборону накладено за обставин «відсутності коду: інші причини», таким чином власником квартири є третя особа, оскільки відомості про наявність в підозрюваної в власності нерухомого майна, квартири не відображені в витязі в відповідному розділі.

Витягу щодо реєстрації права власності за параметром пошуку в реєстрі за адресою відповідного нерухомого майна слідчим суду не надано.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

В свою чергу квартира, яка зазначена в клопотанні, не належить підозрюваній. Слідчим не обгрунтовано належними правовими підставами накладення арешту на 1/2 квартири.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Таким чином клопотання необґрунтовано належними правовими підставами.

Відповідно до глави 17 КПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В :
в задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1