Єдиний унікальний № 946/7012/20
Провадження № 1-кп/946/636/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

17 листопада 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000168, на підставі угоди про визнання винуватості за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нова Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю «РУШ», представниця потерпілого ОСОБА_6 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.ОСОБА_3 31 липня 2020 року близько 13:30 години, знаходячись в приміщенні магазину «Єва», розташованого за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, проспект Миру, 20, усвідомлюючи кримінально протиправний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які б могли помітити та перешкодити його протиправним діям, таємно викрав чоловічу туалетну воду «Trussardi my land» ємністю 30 мл. вартістю 563 грн. Далі ОСОБА_3 залишив місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши магазину ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду у розмірі 563 грн.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
2.Крім того, 05 вересня 2020 року близько 10:00 години ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні магазину «Єва», розташованого за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, проспект Миру, 20, усвідомлюючи кримінально протиправний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які б могли помітити та перешкодити його протиправним діям, таємно викрав жіночу туалетну воду «Trussardi my name» ємністю 30 мл. вартістю 529 грн. Далі ОСОБА_3 залишив місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду у розмірі 529 грн.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Статті (частини статті) КК, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений
«Стаття 185. Крадіжка

1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка)
карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

2. Крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб,
карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.»

Відомості про укладену угоду
3.30 жовтня 2020 року за наданою згідно абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК письмовою згодою представниці потерпілої юридичної особи ТОВ «РУШ» ОСОБА_6 , діючої на підставі довіреності № 499 від 30.10.2020 р., виданої ТОВ «РУШ» в особі генерального директора ОСОБА_7 , що діє на підставі статуту, на строк до 13.04.2021 р., між прокурором ОСОБА_4 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , з іншого, у присутності захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

4.Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язку обвинуваченого беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, за ч.2 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк один рік, на підставі ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк один рік, а також звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК.

Мотиви суду та положення закону, якими суд керувався
5.Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або про відмову в затверджені угоди та про повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 цього Кодексу.

6.За змістом п. 2 ч. 1 ст. 468, п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

7.Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
8.У даному кримінальному провадженні бере участь потерпіла юридична особа ТОВ «РУШ», представник якої під час досудового розслідування ОСОБА_6 надала письмову згоду прокурору на укладення ним угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_3 . Під час судового засідання представниця потерпілого ОСОБА_6 підтвердила надання нею письмової згоди на укладання прокурором угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_3 , також повідомила, що обвинувачений повністю відшкодував завдані ним збитки.

9.У судовому засіданні ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, погодившись з обставинами їх вчинення, викладеними в обвинувальному акті, у тому числі з переліком та вартістю викраденого ним майна, та пояснив, що він дійсно двічі викрадав туалетну воду у магазині «Єва», у зв`язку із скрутним матеріальним станом його сім`ї, оскільки його дружина тяжко хворіє, і їм не вистачає коштів на життя. Обвинувачений також зазначив, що він відшкодував завдану магазину шкоду, щиро розкаюється у вчиненому та запевнив суд, що більше не вчинюватиме правопорушень.

10.Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , суд також погоджується з кваліфікацією його дій за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.185 та ч. 2 ст. 185 КК, які згідно ст. 12 КК являються відповідно кримінальним проступком та нетяжким злочином. Судом також встановлено, що санкцією ч. 1 ст. 185 КК передбачене покарання у виді штрафу у розмірі від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а санкцією ч. 2 ст.185 КК у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

11.При цьому судом установлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені йому п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

12.У судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

13.Також судом установлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК і КК, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

14.Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам КК та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, щиро розкаявся в їх вчиненні та добровільно відшкодував завданий збиток, суд також враховує те, що у нього відсутні обставини, що обтяжують його покарання.

15.З урахуванням вказаних обставин, суд вважає за доцільне визначити тривалість іспитового строку звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням в нижніх межах строку, передбаченого ч. 4 ст.75 КК.

16.Крім того, в силу ст. 76 КК на ОСОБА_3 слід покласти обов`язки, передбачені частиною першою цієї статті, як обов`язкові, покладати інші обов`язки суд вважає недоцільним.

17.Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_3 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

18.Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

19.Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угодиміж прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 про визнання винуватості, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання та звільнення від його відбування.

Мотиви ухвалення інших рішень при ухваленні вироку
20.Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися. Клопотань про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не надійшло.

21.В силу ч. 4 ст. 174 КПК з набранням вироком законної сили накладені на підставі ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.10.2020 р. арешти на лазерні диски з відеозаписами камер відеоспостереження за 31.07.2020 р. та за 05.09.2020 р. з приміщення магазину «Єва», розташованого за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, проспект Миру, 20, слід залишити без змін, та в силу п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК їх слід залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

22.В силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових товарознавчих експертиз в загальній сумі 1 307,60 грн.

Керуючись ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК, суд

ухвалив:
1.Затвердити угоду, укладену 30 жовтня 2020 року за письмовою згодою представниці потерпілої юридичної особи ТОВ «РУШ» ОСОБА_6 , між прокурором ОСОБА_4 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , з іншого, у присутності захисника ОСОБА_5 , про визнання винуватості.

2.ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК, та призначити йому узгоджені сторонами покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.;

за ч. 2 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк один рік.

3.На підставі ст. 70 КК ОСОБА_3 визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого виду покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк один рік.

4.Згідно ст. 75 КК звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.

5.У силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

6.Згідно ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 17 листопада 2020 року.

7.З набранням вироком законної сили накладені на підставі ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.10.2020 р. арешти на комп`ютерні лазерні диски DVD-RW з відеозаписами камер відеоспостереження за 31.07.2020 р. та за 05.09.2020 р. з приміщення магазину «Єва», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , залишити без змін, та залишити їх в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

8.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в загальній сумі 1 307,60 грн (одна тисяча триста сім гривень 60 копійок).

9.Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

10.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

11.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1