Справа № 188/1010/20
Провадження № 1-кп/188/40/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Петропавлівка кримінальні провадження: за № 0000394 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.07.2020 року та № 0000092 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2020 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Єреван, Вірменія, громадянина Вірменії, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, освіта середня, не працюючого, раніше судимого:

1. 24.06.2020 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 126-1 КК України до 200 годин громадських робіт

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.126 1 та ч.2 ст. 389 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на заподіяння психологічних страждань ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично у період часу з 21.02.2020 року по 07.07.2020 року вчиняв відносно ОСОБА_7 , акти психологічного домашнього насильства, що призвело до психологічних страждань потерпілої.

Зокрема, ОСОБА_3 , 21.02.2020 року приблизно о 13:49 год., за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно дружини ОСОБА_7 дії психологічного насильства, що проявлялись у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрозами фізичною розправою.

За вищевказаним фактом Петропавлівським ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства та постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05.05.2020 року у справі №188/544/20 (суддя ОСОБА_8 ) останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт.

Крім того, ОСОБА_3 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань ОСОБА_7 , 14.06.2020 року приблизно о 16.00 год., за місцем проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив відносно останньої дії психологічного насильства, що проявлялись у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрозами фізичною розправою.

За вищевказаним фактом Петропавлівським ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства та постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 01.07.2020 року у справі №188/823/20 (суддя ОСОБА_9 ) останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 10 діб адміністративного арешту.

Також, гр. ОСОБА_3 , відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" та Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 01.08.2018 № 654 "Про затвердження Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника" було винесено терміновий заборонний припис серії АА № 152106 від 14.06.2020 року з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Крім того, ОСОБА_3 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань ОСОБА_7 , 24.06.2020 року приблизно о 00.50 год., за місцем проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив відносно останньої дії психологічного насильства, що проявлялись у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрозами фізичною розправою.

За вищевказаним фактом Петропавлівським ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства та постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02.07.2020 року у справі №188/858/20 останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт.

Крім того, ОСОБА_3 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань ОСОБА_7 , 07.07.2020 року приблизно о 20.00 год., перебуваючи за місцем проживання своєї колишньої співмешканки ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив відносно останньої дії психологічного насильства, що проявлялись у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрозами фізичною розправою.

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_7 завдано психологічних страждань, в результаті яких погіршилась якість її життя, що виразилось у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Крім цього 03 серпня 2020 року до Петропавлівського МРВ філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшов на виконання вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24.06.2020 року згідно якого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, ОСОБА_3 призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт.

14.09.2020 року ОСОБА_3 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання та графіком виходу на роботу до Петропавлівської селищної ради на вересень 2020 року, а також попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.389 КК України його буде притягнуто до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_3 , діючи умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків йому загрожує кримінальна відповідальність, діючи у формі бездіяльності, без поважної причини 17, 18, 21, 22, 23, 24, 25, 28, 30 вересня 2020 року не з`явився до Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району, Дніпропетроської області для відпрацювання громадських робіт, таким чином не відбув 36 годин громадських робіт та про причину неявки нікому не повідомив, чим ухилився від відбування громадських робіт.

02.10.2020 року ОСОБА_3 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання та графіком виходу на роботу до Петропавловської селищної ради на жовтень 2020 року, а також попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання на підставі ч.1 ст.389 КК України його буде притягнуто до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_3 , діючи умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії. достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків йому загрожує кримінальна відповідальність, діючи у формі бездіяльності, без поважної причини 1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 13, 15, 16, 19, 20, 21, 22, 23, 26, 27, 28, 29, 30 жовтня 2020 року не з`явився до Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району, Дніпропетровської області для відпрацювання громадських робіт, таким чином не відбув 80 годин громадських робіт та про причину неявки нікому не повідомив, чим ухилився від відбування громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи в належній формі ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, присуджених йому вироком суду, достовірно знаючи про наслідки не виконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 Кримінально - виконавчого кодексу України, порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, про що був письмово попереджений, ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилявся від покладених па нього обов`язків, не відбував громадські роботи в Петропавлівській селищній раді чим ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт присуджених йому Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області 200 (двісті) годин громадських робіт, з них відпрацьовано за вересень та жовтень лише 16 (шістнадцять) годин, тобто скоїв кримінальне правопорушення проти правосуддя. На день розгляду обвинувального акту ОСОБА_3 не відпрацював 184 години громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст 389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явлених обвинуваченнях визнав повністю, щиро покаявся та розповів, що до потерпілої ОСОБА_7 він дійсно декілька разів приходив з метою помиритися, але вона влаштовувала сварки та викликала поліцію. Не заперечував, що він перебував у нетверезому стані. Розповів яким чином він познайомився з потерпілою та проживав з нею однією родиною декілька місяців після чого шлюб був розірваний за ініціативою потерпілої, зараз він проживає у своїх земляків, шукає роботу.

Щодо відбуття громадських робіт за вироком суду від 24.06.2020 року обвинувачений також визнав себе винним та пояснив, що відбув лише 16 годин громадських робіт, а в подальшому він шукав собі роботу, щоб заробити кошти на проживання і через хворобу він не міг повністю відбути призначене покарання.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 підтвердила, що обвинувачений, протягом вказаного в обвинуваченні часу, вчиняв щодо неї та її малолітніх дітей психологічне насильство. Частіше приходив до них додому вночі, у нетверезому стані стукав у вікна і двері чим лякав дітей і заважав їм нормально відпочивати. Насильство полягало у словесних образах, нецензурній лексиці та погрозами фізичною розправою. Всі ці дії завдавали їй психологічних страждань і кожного разу його заспокоювали тільки працівники поліції, яких вона викликала.

На підставі ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд врахував, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, з`ясував, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання вини та щирого каяття , вина обвинуваченого ОСОБА_3 , підтверджується показами потерпілої ОСОБА_7 та письмовими доказами, здобутими в ході досудового розслідування та вивченими у судовому засіданні, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 21.02.2020 року та постановою Петропавлівського районного суду від 05.05.2020 року на підставі яких обвинувачений ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладене на нього адміністративне стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт ( а.с.55,56);

протоколом про адміністративне правопорушення від 14.06.2020 року та постановою Петропавлівського районного суду від 01.07.2020 року на підставі яких обвинувачений ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладене на нього адміністративне стягнення у вигляді 10 діб арешту ( а.с.56 - 59);

протоколом про адміністративне правопорушення від 24.06.2020 року та постановою Петропавлівського районного суду від 02.07.2020 року на підставі яких обвинувачений ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладене на нього адміністративне стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт ( а.с.60 - 63);

табелем виходу на роботу засудженого до громадських робіт за вересень 2020 року яким підтверджується, що обвинувачений за вказаний період відбув 12 годин громадських робіт ( а.с. 86 );

довідкою начальника відділу державної установи «Центр пробації» від 13.11.2020 року в якій зазначено, що за жовтень 2020 року обвинувачений ОСОБА_3 відбув 4 години громадських робіт ( а.с. 87);

графіком виходу на роботу засудженого до громадських робіт ОСОБА_3 ( а.с. 71 );

табелем виходу на роботу засудженого до громадських робіт за жовтень 2020 року яким підтверджується, що обвинувачений за вказаний період відбув 4 годин громадських робіт ( а.с. 72 );

довідкою начальника відділу державної установи «Центр пробації» від 18.01.2021 року в якій зазначено, що за вересень та жовтень 2020 року обвинувачений ОСОБА_3 , відбув 16 годин громадських робіт, не відбутий строк покарання становить 184 години ( а.с. 98);

Вважаючи вину обвинуваченого повністю доведеною суд керується статтею 62 Конституції України та статтею 17 КПК України згідно яких обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом (недопустимих доказах), а також на припущеннях.

Так, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального правопорушення.

Згідно із ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Згідно зі ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частина 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначає, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Докази у вказаному кримінальному провадженні у відповідності до ст. 84 Кримінального процесуального кодексу України є законними і отримані у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Досліджені судом докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 та ч.2 ст. 389 КК України, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Суд вважає, що його висновок про винуватість ОСОБА_3 відповідно до ст.94 КПК України, є його внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку.

Суд, аналізуючи докази обвинувачення за статтею 126 -1 КК України в їх сукупності, зазначає, що об`єктивна сторона злочину характеризується умисним, систематичним вчиненням фізичного, психологічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя ,з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої

Суб`єктивна сторона характеризується умислом. Окрім того умисел повинен бути систематичним.

Скоєне ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, правильно кваліфіковане за ст. 126-1 КК України. Дане кримінальне правопорушення направлено проти життя та здоров`я особи та відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Суд, аналізуючи докази обвинувачення за ч.2 ст. 389 КК України в їх сукупності, зазначає, що ОСОБА_3 на день винесення даного вироку відбуває покарання у вигляді 200 годин громадських робіт за вироком Петропавлівського районного суду від 24.06.2020 року. Невідбута частина покарання складає 184 години.

Об`єктивна сторона злочину за ч.2 ст. 389 КК України характеризується ухиленням від відбування громадських чи виправних робіт особою, засудженою до цього покарання. Злочин вважається закінченим з моменту вчинення зазначених у ст. 389 КК України діянь.

Суб`єкт злочину спеціальний. Ним може бути тільки особа, засуджена до відповідних видів покарань.

Суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Скоєне ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, а саме ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, правильно кваліфіковане за ч.2 ст. 389 КК України. Дане кримінальне правопорушення направлено проти правосуддя та відноситься до категорії кримінального проступку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена в повному обсязі, його дії за ст.126-1 та ч.2 ст. 389 КК України кваліфіковані вірно.

У ході судового засідання встановлено, що обвинувачений раніше судимий, частково відбув покарання за вироком Петропавлівського районного суду від 24.06.2020 року , не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, передбачені ст.66 КК України є щире каяття. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, передбачені ст. 67 КК України, є вчинення злочину, передбаченого ст.126-1 КК України в стані алкогольного сп`яніння.

Суд при обранні виду та міри покарання враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним , щиро покаявся, на даний час він не має постійного місця проживання, має намір повернутися через деякий час до Вірменії тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді арешту, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових правопорушень. Враховуючи, що обвинувачений на даний час не відбув частину покарання за вироком Петропавлівського районного суду від 24.06.2020 року, а саме 184 години громадських робіт, що у перерахунку за правилами ст.72 КК України , складає 23 дні, покарання йому слід призначити з застосуванням ст. ст. 70, 71 та 72 КК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

Речові докази по кримінальному провадженню не вилучались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 374, 532 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126 -1 та ч.2 ст. 389 КК України та призначити йому наступне покарання:

за статтею 126-1 КК України у вигляді двох місяців арешту;

за частиною 2 статті 389 КК України у вигляді одного місяця арешту;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді двох місяців арешту.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання визначеного цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання ( 184 години громадських робіт) за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24.06.2020 року , яка, у переведенні в порядку ст. 72 КК України, складає 23 дні і остаточно визначити покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді двох місяців і п`яти днів арешту.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Петропавлівський районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1