ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4615/20
Провадження № 1-кс/362/1129/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області у кримінальному провадженні № 0000655 від 01.04.2020 року, що полягає у неповернення тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в:
До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області у кримінальному провадженні № 0000655 від 01.04.2020 року, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Свою скаргу мотивує тим, що 01.04.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області по справі № 362/1669/20 від 24.03.2020 року в рамках кримінального провадження № 0000597 від 21.03.2020 року був проведений обшук квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Після цього було проведено обшук автомобіля марки «Volvo», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі № НОМЕР_2 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 та який належить ОСОБА_3 на праві власності. За результатами обшуку автомобіля, ОСОБА_3 в силу ст.208 КПК України було затримано та повідомлено про підозру у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів, а транспортний засіб тимчасово вилучено та поміщено на штраф майданчик для тимчасового зберігання, кримінального провадження № 0000655 від 01.04.2020 року.

Після обшуку автомобіля та особистого обшуку було тимчасово вилучено: мобільний телефон марки «ХІОМІ», золотого кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 з карткою мобільного оператора Лайфселл 063 НОМЕР_5 в силіконовому чохлі, без видимих пошкоджень та мобільний телефон марки ХІОМІ, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_6 , ІМЕІ НОМЕР_7 з карткою мобільного оператора Київстар НОМЕР_8 без чохла, з пошкодженням екрану(скло врите тріщинами).

Станом на день подачі скарги до суду арешт на вилучене майно, а саме мобільні телефони, накладений не був та жодним чином не повернуті.

В судове засідання заявник не з`явився, від адвоката ОСОБА_4 до суду надійшла заява з проханням слухати справу без його участі та без участі ОСОБА_3 , клопотання просив задовольнити з викладених в ньому підстав (а.с.19).

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність прокурора чи слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження № 0001500 від 27.08.2020 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушенн я, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність слідчого або прокурора шляхом подачі скарги до слідчого судді місцевого суду.

Відповідно до ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000655 від 01.04.2020 року, які прокуратурою Київської області було приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000597 від 21.03.2020 року, досудове розслідування у якому проводилось СУ ГУНП в Київській області. В подальшому кримінальне провадження №0000597 від 21.03.2020 року було повернуто за підслідністю до слідчого відділу Васильківського ВП та Васильківською міжрайонною прокуратурою прийнято рішення про виділення матеріалів кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_3 в окреме провадження та внесення відповідних відомостей до ЄРДР і вказаному кримінальному провадженню присвоєно номер 0001500 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину було тимчасово вилучено: мобільний телефон марки «ХІОМІ», золотого кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 з карткою мобільного оператора Лайфселл 063 НОМЕР_5 в силіконовому чохлі, без видимих пошкоджень та мобільний телефон марки ХІОМІ, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_6 , ІМЕІ НОМЕР_7 з карткою мобільного оператора Київстар НОМЕР_8 без чохла, з пошкодженням екрану(скло врите тріщинами), (матеріали кримінального провадження а.с. 37-40).

Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставлянням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ст.168 КПК України).

Згідно з ст. 169 КПК Українитимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

На момент розгляду скарги органом досудового розслідування не надано доказів звернення слідчого з клопотанням про накладення арешту на вилучено під час затримання ОСОБА_3 в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу майно або його повернення особі, у якої вони були вилучені.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу. Баланс не буде забезпечений, якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції Україниніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положеннями ст. 1 Протоколу до Конвенції «Про захист прав і основоположних свобод» встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що у матеріалах кримінального провадження відсутнє судове рішення про арешт майна в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України, а тому вилучене майно вважається тимчасово вилученим та підлягає негайному поверненню володільцю, у зв`язку з чим скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області у кримінальному провадженні № 0000655 від 01.04.2020 року, що полягає у неповернення тимчасово вилученого майна, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167-169, 170-173, 234-236, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області у кримінальному провадженні № 0000655 від 01.04.2020 року, що полягає у неповернення тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Зобов`язати уповноважену особу СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області у кримінальному провадженні №0001500 від 27.08.2020 року повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово вилучене майно під час його затримання, а саме: мобільний телефон марки «ХІОМІ», золотого кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 з карткою мобільного оператора Лайфселл 063 НОМЕР_5 в силіконовому чохлі, та мобільний телефон марки «ХІОМІ», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_6 , ІМЕІ НОМЕР_7 з карткою мобільного оператора Київстар НОМЕР_8 без чохла.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5