Категорія:ч. 1 ст. 263 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0003145, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2019 року щодо ОСОБА_7 , яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луцька, Волинської області, з середньо-спеціальною освітою, громадянин України, українець, офіційно не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює директором ТзОВ «Луцьккомуналсервіс, раніше не судимий,
визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та йому призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного йому покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців та покладенням на нього обов`язків:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Вирішено питання про стягнення судових витрат та долю речових доказів.

В С Т А Н О В И В

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він 13 липня 2016 року близько 23:00 год., перебуваючи на березі річки «Чорногузка», що в с. Новостав Луцького району Волинської області, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого порядку обігу вогнепальної зброї та вибухових речовин, діючи незаконно, шляхом привласнення знайденого, без передбаченого законом дозволу, придбав накольний механізм типу УЗРГМ, корпус гранати Ф-1, пістолет марки «Stalker 2918-S», заводський номер № НОМЕР_1 , пістолет марки «Ekol Lady EL 1420395», заводський номер № НОМЕР_2 , після чого помістивши вказані предмети до автомобіля марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору, де їх зберігав до моменту вилучення, вчинив дії по переміщенню даних предметів, а саме попрямував на вказаному автомобілі у напрямку м. Луцьк, після чого 14 липня 2016 року близько 00:30 год. по вул. Ветеранів в м. Луцьку був зупинений працівниками поліції та в подальшому, в ході проведення огляду вищевказаного автомобіля у обвинуваченого ОСОБА_7 було вилучено пістолет марки «Stalker 2918-S» заводський номер № НОМЕР_1 , який згідно висновку експерта № 2487 від 26 вересня 2016 року відноситься до короткоствольної гладкоствольної нестандартної вогнепальної зброї, переробленої шляхом внесення конструктивних змін, пістолет марки «Ekol Lady EL 1420395» заводський номер № НОМЕР_2 , який згідно висновку експерта № 2487 від 26 вересня 2016 року відноситься до короткоствольної гладкоствольної нестандартної вогнепальної зброї, переробленої шляхом внесення конструктивних змін, корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, який згідно висновку експерта № 27 від 05 вересня 2016 року відноситься до категорії вибухових речовин, учбово-імітаційний підривник типу УЗРГМ, який згідно висновку експерта № 27 від 05 вересня 2016 року відноситься до категорії вибухових речовин.

В поданих на вирок апеляційних скаргах:

- прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості вказує на незаконність рішення суду. Зазначає, що при призначенні обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, суд свого рішення належним чином не вмотивував, не з достатньою повнотою врахував, що обвинувачений, який свою винуватість не визнав, вчинив тяжкий злочин, що призвело до призначення покарання яке не є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. У зв`язку із цим, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі;

- обвинувачений ОСОБА_7 вважає оскаржуваний вирок незаконним через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування Закону про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Заперечує факт обізнаності у його автомобілі предметів злочину та вказує, що після проведеного 14 липня 2016 року огляду транспортного засобу, орган досудового розслідування з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді не звернувся, а заява про добровільну згоду на такий огляд була написала під диктовку працівників правоохоронних органів. Копії відеозаписів з нагрудних камер поліцейських не досліджені судом та не отримані в порядку виїмки чи обшуку, тому є недопустимими доказами. У зв`язку із цим, просить ухвалений щодо нього вирок скасувати, визнати його невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Кримінальне провадження щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу злочину та не встановлені достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпання можливості їх отримати.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційних скарг, обвинуваченого та захисника, які просили апеляційний суд звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 263 КК України, прокурора, яка щодо задоволення такого клопотання не заперечувала, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, зберігання, носіння вогнепальної зброї та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Згідно із ч. 3 ст. 263 КК України звільняється від кримінальної відповідальності особа, яка вчинила злочин, передбачений частинами першою або другою цієї статті, якщо вона добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.

Зробивши помилковий висновок про відсутність у обвинуваченого добровільної волі на здачу зброї, суд безпідставно не застосував вищевказаних положень кримінального закону та не звільнив ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності.

Встановлено, що після зупинення транспортного засобу марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням обвинуваченого, останній повідомив працівників поліції про наявність у його автомобілі заборонених предметів, а саме пістолету та гранат, знайшовши які, перший помістив їх у автомобіль та мав намір добровільно їх здати, проте був зупинений працівниками поліції. Відповідну заяву про добровільну видачу зброї написав того ж дня, після її вилучення працівниками поліції. Зазначені обставини стверджуються його ж показаннями, наданими як в суді першої, так і апеляційної інстанцій.
Такі показання обвинуваченого та протокол огляду місця події від 14 липня 2016 року, які не спростовані іншими здобуитими в ході досудового розслідування даного кримінального провадження доказами, підтверджують добровільну волю ОСОБА_7 на здачу вогнепальної зброї та вибухових речовин, що через неповноту судового розгляду та неправильне застосування кримінального закону, є підставою для скасування вироку суду першої інстанції та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України на підставі ч. 3 ст. 263 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2019 року скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України на підставі ч. 3 ст. 263 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: