ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3237/20 Справа № 216/514/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
в режимі відеоконференції:
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про поновлення строків на апеляційне оскарження вироку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2020 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 лютого 2018 року та визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців.
Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат у провадженні.
12 жовтня 2020 року суддею-доповідачем було отримано апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на зазначений вирок суду від 12 серпня 2020 року з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення.
В обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали суду обвинувачений посилається на те, що оскаржуваний вирок було проголошено за його відсутності та копію вироку він отримав 22 вересня 2020 року.
Захисник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд провадження за його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив розглянути клопотання за відсутності захисника та підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду, прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши клопотання обвинуваченого, апеляційний суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

У випадку подачі апеляційної скарги з пропуском встановленого законом строку апелянт може подати клопотання про його поновлення, в якому навести причини пропуску строку і докази їх поважності.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження 12 серпня 2020 року судом першої інстанції у судовому засіданні було проголошено оскаржуваний вирок суду, розяснено порядок та строки його оскарження та 12 серпня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_7 було вручено копію оскаржуваного вироку, про що свідчить наявна в матеріалах провадження розписка останнього про отримання копії вироку від 12 серпня 2020 року (а.с. 69), проте апеляційну скаргу обвинуваченим подано відповідно до штампу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області лише 25 вересня2020 року.
Відповідно до ст. 399 КПК України особа має право порушувати питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав поважності його пропуску, а суддя, за наявності для того підстав, має право поновити строк.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на те, що оскаржуваний вирок суду від 12 серпня 2020 року було оголошено за його відсутності, мають місце, проте не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки як слідує з журналу судового засідання від 12 серпня 2020 року обвинувачений ОСОБА_7 був присутній у судовому засіданні, надавав пояснення, брав участь у судових дебатах, виступив з останнім словом та були присутній під час видалення суду до нарадчої кімнати для прийняття рішення.
Крім того, всупереч доводам обвинуваченого ОСОБА_7 про отримання ним копії оскаржуваного вироку лише 22 вересня 2020 року, матеріали провадження містять розписку обвинуваченого про отримання копії вироку суду від 12 серпня 2020 року, датовану 12 серпня 2020 року.
Зазначене свідчить про те, що обвинувачений мав реальну можливість для подання апеляційної скарги в строк, передбачений чинним законодавством, і об`єктивних перешкод для цього у нього не було.
Відповідно до ст. 116 КПК України закон вимагає додержання процесуальних строків.
Зазначені положення є визначальними і в практиці Європейського Суду з прав людини, якою передбачено вимоги про юридичну визначеність судових рішень, складовою якої є обов`язковість судових рішень, які вступили в законну силу, і дотримання учасниками судового провадження процесуальних строків.

Лише наявність поважних причин, які повинна довести особа, яка заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, у відповідності до ст. 117 КПК України є підставою для поновлення пропущеного строку.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, постанова ВСУ від 13 липня 2016 року по справі № 3-774гс16), так і судова практика Європейського суду з прав людини.

В той же час, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

З огляду на викладене обвинувачений ОСОБА_7 в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2020 року не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та таких причин суд апеляційної інстанції не вбачає.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Керуючись ст.ст. 117, 395, 399, 401, 405 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у поновленні обвинуваченому ОСОБА_7 строку апеляційного оскарження вироку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 .
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2020 року разом з доданими до неї додатками повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду впродовж трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4