Справа № 599/4/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" січня 2021 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань з №0000205 від 14.10.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо- спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, на утриманні осіб похилого віку не має, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 13 жовтня 2020 року ОСОБА_4 в темну пору доби, о 21:00 год, перебуваючи на території господарства ОСОБА_5 , що за адресою АДРЕСА_2 , дочекавшись поки останній залишить межі свого господарства, розуміючи протиправність своїх дій, умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, переконався, що за ним ніхто не спостерігає і він не буде помічений сторонніми особами за допомогою заздалегідь заготовленого металевого предмету - цвяха, віджав металево пластикове вікно, через яке проник в інше приміщення, а саме в господарську будівлю, яка належить ОСОБА_5 , звідки з однієї із кімнат таємно викрав грошові кошти в сумі 600 грн, що були на дерев`яні тумбі, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення з можливістю розпорядитися викраденими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на суму 600 грн.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

ОСОБА_4 визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та пояснив, що 13 жовтня 2020 року приблизно о 21:00 год, таємно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і він не буде помічений сторонніми особами, проник в господарську будівлю господарства ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_2 , за допомогою цвяха, віджавши металево пластикове вікно, звідки з однієї із кімнат з поверхні дерев`яної тумби викрав 600 грн, які розтратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаюється, шкоду повністю відшкодував, просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор і потерпілий також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характер і ступінь тяжкості наслідків, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, пом`якшуючі його вину обставини, як те, що він повністю визнав вину у скоєному кримінальному правопорушенні, заподіяна шкода повністю відшкодована, щиро розкаявся у вчиненому, а тому вважає, що для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень слід обрати покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити покаранняза ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.69 КК України в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Речові докази, а саме: грошові кошти в сумі 600 гривень повернути потерпілому ОСОБА_5 ; взуття коричневого кольору, 44 розміру, що упаковане в сейф - пакет 3094126 та знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області - повернути ОСОБА_4 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На даний вирок може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду через Зборівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_1