Справа № 182/177/21
Провадження № 1-кс/0182/36/2021
У Х В А Л А
Іменем України
13.01.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі

Слідчий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника

майна - адвоката ОСОБА_4

власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Дніпропетровської області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000048 про накладення арешту на майно,-
В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Нікопольського ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль Toyota Avalon, д.н.з НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 та фактично користується яким ОСОБА_7 . Зазначений транспортний засіб визнаний речовими доказом у кримінальному провадженні і знаходяться на майданчику тимчасово вилученого майна Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Станіславського, 1.

В клопотанні зазначено, що 10.01.2021 р. приблизно о 22.00 год. за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Херсонська, 397, працівниками СРПП Нікопольського ВП, за порушення ПДР було зупинено автомобіль «Тойота Авалон», д.н.з НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_7 . Під час складання адміністративного протоколу в салоні зазначеного автомобіля працівниками поліції було помічено пакет із невстановленим вмістом. Після чого, на запитання співробітника поліції щодо наявності заборонених речей, ОСОБА_7 почав нервувати, заблокував автомобіль та побіг в бік вул. Слов`янська. Співробітники поліції наздогнати його не змогли.
10.01.2021 року до ЄРДР за № 0000048 внесено відповідні відомості та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, яке в подальшому перекваліфіковано на ч.2 ст. 307 КК України.
10.01.2021 р. у зв`язку з невідкладністю, в порядку ст. 233 КПК України в період часу з 22:43 год. до 23.21 год. слідчим СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровського області було проведено обшук автомобіля Toyota Avalon, д.н.з НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , в ході якого на задньому сидінні автомобіля був виявлений поліпропіленовий пакет «АТБ» в якому був виявлений згорток з полімерного матеріалу в середині якого знаходилося 30 сліп-пакетів з маркуванням «50 грам» на кожному, з речовиною рослинного походження зеленого кольору зі специфічним запахом, зовні схожого на наркотичну речовину «канабіс», яка вилучена і визнана у кримінальному провадженні речовим доказом. При цьому, автомобіль Toyota Avalon, д.н.з НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 був вилучений до Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровський області та визнаний постановою слідчого від 11.01.2021 р. речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, мотивуючи це тим, що в ході огляду були вилучені речі, які мають на собі сліди вчинення злочину, вони визнані речовими доказами, тому необхідно накласти арешт на зазначений транспортний засіб для його збереження. При цьому прокурор повідомив, що власницю автомобіля не допитано навіть у якості свідка, жодній особі не оголошено про підозру, т.я. триває експертиза стосовно вилученої речовини, асам автомобіль не є знаряддям злочину, за яким розпочате кримінальне провадження.
Адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах власника вилученого майна ОСОБА_5 , повідомила, що ОСОБА_5 є дружиною ОСОБА_7 та відповідно до технічного паспорту на автомобіль є його власницею. Вона має право керування транспортними засобами, має двох малолітніх дітей, які відвідують дошкільні заклади і постійно користується зазначеним транспортним засобом особисто. Крім того, обшук автомобіля проведено без її відома і про те, щобуло вилучено з автомобіля їй нічого невідомо. Тому, просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора і повернути тимчасово вилучене майно власнику.
ОСОБА_5 також просила повернути їй вилучений автомобіль, який фактично придбаний за кошти її батьків і яким користується постійно вона і її малолітні діти.
Перевіривши матеріали, надані в обґрунтування клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання, заявлене прокурором не обґрунтоване належним чином, тому воно не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
В судовому засіданні не встановлено належних обґрунтувань для необхідності арешту вищезазначеного майна та прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;2) перелік і види майна, що належить арештувати;3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, прийнятого Парижі 20 березня 1952 року, було гарантовано захист права власності. Згідно з нею, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Будь-яке втручання з боку представників влади в безперешкодне користування особою своїм майном повинне бути «законним». Представники органів державної влади мають право контролювати використання майна лише на підставі законів. Таке втручання має бути законним і не свавільним («Фрізен гроти Російської Федерації» від 24 березня 2005 р., «Бакланов проти Російської Федерації» від 09 червня 1905 р., «Коновалов проти Російської Федерації» від 24 травня 2007 р. та ін.). У справі «Ісмаілов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня/2008 р.) ЄСПЛ встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».
Як встановлено в судовому засіданні, 10.01.2021 року розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000048 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, яке в подальшому перекваліфіковано за ч.2 ст.307 КК України. У зазначеному кримінальному провадженні жодній особі не оголошено про підозру. Автомобіль Toyota Avalon, д.н.з НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_7 не є предметом вчинення злочину, передбаченого ст.307 КК України і знаряддям злочину не визнаний. Власник зазначено автомобіля ОСОБА_5 суду повідомила, що їй не було відомо про те, що її чоловік ОСОБА_7 перевозив у транспортному засобі заборонені речі. Про те, що автомобіль вилучений і перебуває на території Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровської області їй стало відомо від співробітників поліції вже на наступний день після його вилучення. До неї особисто, як до власниці співробітники поліції не звертались і не питали дозволу на проникнення до нього та щодо його вилучення. Власником автомобіля Toyota Avalon, д.н.з НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є саме ОСОБА_5 , яка не є стороною у розпочатому кримінальному провадженні. Тому, вилучення транспортного засобу та безпідставне накладення арешту на вказане майно обмежить її законні права.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно було пристосовано або використане як засіб чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання. Ці обставини прокурором не спростовані в судовому засіданні. Крім того, до тепер не оголошено про підозру і особі, яка керувала зазначеним транспортним засобом, що ставить під сумнів можливість застосування конфіскації майна як можливого додаткового виду покарання в подальшому.
З урахуванням викладеного, вважаю, що арешт зазначеного транспортного засобу лише з метою забезпечення збереження його як речового доказу, порушить баланс розумності і спів розмірності права власності.
Керуючись ст.ст.170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на автомобіль Toyota Avalon, д.н.з НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 відмовити.

Автомобіль Toyota Avalon, д.н.з НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 повернути власнику.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1