Провадження № 1-кс/463/6358/20
У Х В А Л А

16 грудня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові у дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 20.11.2020 року про закриття кримінального провадження за № 0002832 від 27.07.2018 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України,

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 20.11.2020 року про закриття кримінального провадження за № 0002832 від 27.07.2018 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 20.11.2020 року слідчим було винесено постанову про закриття кримінального провадження за № 0002832 від 27.07.2018 року, у зв`язку з відсутністю в діях поліцейського Коломийського ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 та оперативно уповноважених сектору кримінальної поліції Коломийського ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України. Зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки слідчим не проведено усіх необхідних слідчих дій для повного та об`єктивного дослідження обставин справи, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення. Доводи слідчого про те, що в діях працівників поліції відсутній склад злочину не відповідає зібраними в ході досудового розслідування доказам. Так, беззаперечно встановлено наступне: травму (складний перелом) ОСОБА_3 нанесено саме під час його затримання працівниками поліції; працівник поліції ОСОБА_6 визнав, що саме він наніс потерпілому травму; жодних об`єктивних відомостей, що потерпілий ОСОБА_3 чинив опір під час затримання не має; враховуючи результати слідчого експерименту, були всі підстави для притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності. Крім того, у діях ОСОБА_6 були очевидні ознаки перевищення службових повноважень, оскільки він не є працівником ВКР, а поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 1 Коломийського ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області. Слідчим в оскаржуваній постанові не зазначено чому ним не взято до уваги та відкинуто докази винуватості ОСОБА_6 , натомість взято до уваги висновок експерта-поліграфолога відносно ОСОБА_3 . Разом з тим, слідчим не призначено експертизу із застосуванням поліграфа відносно працівників поліції, не вручено їм повідомлення про підозру. Вважає, що досудове розслідування проведено не в повному обсязі, оскаржувана постанова є незаконною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, постанова про закриття кримінального провадження прийнята без належної оцінки усіх доказів, а тому така підлягає скасуванню.
В судовому засіданні скаржник та його представник скаргу підтримали з підстав викладених у такій. Просять скаргу задовольнити та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги. Разом з тим, слідчим скеровано на адресу суду заперечення на скаргу. Останній зазначає, що під час здійснення досудового розслідування ним були проведені всі необхідні слідчі та процесуальні дії, доводи, які наведені у скарзі є надуманими та не відповідають обставинам, встановлених під час досудового розслідування. Вважає постанову мотивованою та законною, просить відмовити у задоволенні скарги та проводити розгляд справи без його участі. Враховуючи вищенаведене та відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарги проведено без участі слідчого.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження за № 0002832 від 27.07.2018 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження на підставі заяви ОСОБА_3 від 27.08.2018 року, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.2 ст.365 КК України.
Відповідно до оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 20.11.2020 року, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002832 від 27.07.2018 року, закрито у зв`язку із відсутністю в діях поліцейського Коломийського ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 та оперативно уповноважених сектору кримінальної поліції Коломийського ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.
Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За правилами ч.ч.1, 4 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. При цьому, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником.
Окрім того, у відповідності до положень ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу (в тому числі події та складу злочину), за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Як вбачається із постанови про закриття кримінального провадження, слідчий дійшов відповідного висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, оскільки ним не встановлено об`єктивних даних про наявність в діях поліцейського Коломийського ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 та оперативно уповноважених сектору кримінальної поліції Коломийського ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.
До відповідного висновку слідчий дійшов за результатами проведення досудового розслідування. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в ході проведення досудового розслідування було допитано потерпілого ОСОБА_3 ; допитано свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,; одночасно допитано потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_8 ; одночасно допитано потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6 ; на підставі ухвал слідчих суддів отримано тимчасовий доступ до медичної документації ОСОБА_3 ; отримано висновок службового розслідування від 05.11.2018 року за фактом можливого перевищення працівниками Коломийського ВП ГУ Національної поліції службових повноважень стосовно ОСОБА_3 , відповідно до якого зазначено, що дії працівників поліції в частині застосування до ОСОБА_3 заходів фізичного впливу та спеціальних засобів вважати такими, що відповідають вимогам ст.ст.44, 45 Закону України «Про Національну поліцію»; надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій; призначені та проведені судово-медичні експертизи для встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_3 ; проведені слідчі експерименти; на підставі ухвали слідчого судді отримано тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться в операторів мобільного зв`язку; призначено та проведено судово-психологічну експертизу з використанням поліграфу відносно ОСОБА_3 .
З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ст.365 КК України характеризується вчиненням перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб. При цьому, згідно з п.3 примітки до ст.364 КК України, істотною шкодою у статтях 364, 365, 367, вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Суб`єктивна сторона такого кримінального правопорушення характеризується виключно умислом.
Таким чином, оскільки склад злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена ст.365 КК України, за своєю конструкцією є матеріальним, то необхідною ознакою його об`єктивної сторони є наявність причинно-наслідкового зв`язку між перевищенням владою або службових повноважень та істотною шкодою.
Разом з тим, виходячи з обставин кримінального провадження в ході досудового розслідування не встановлено як ознак перевищення влади або службових повноважень, так і самої істотної шкоди.
У справі яка розглядається оскаржувана постанова слідчого є достатньо вмотивованою і містить спростування усіх суттєвих доводів потерпілого про наявність в діянні ознак кримінального правопорушення, а також обґрунтовані висновки про наявність достатніх підстав, які виключають можливість подальшого проведення досудового розслідування у даному провадженні і обумовлюють його закриття. Крім того викладені у такій постанові доводи і твердження відповідають фактичним обставинам справи, встановленим у ході досудового розслідування на підставі достатньої кількості належних та допустимих доказів. При цьому, потерпіла сторона під час здійснення досудового розслідування не була позбавлена можливості заявити ті чи інші клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій.
Враховуючи наведене, слідчим встановлено всі важливі обставини події за допомогою належних засобів доказування. Будь-які інші доводи чи докази не можуть суттєво вплинути на прийняте рішення. При цьому, скаржником і необґрунтовано необхідність проведення інших слідчих дій та яких саме.
Слідчий суддя погоджується з таким висновком органу досудового розслідування, оскільки доводи, які викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, повністю спростовуються доказами, зібраними під час досудового розслідування. Такі висновки підставно зроблені із посиланням на статтю 62 Конституції України, оскільки винуватість особи у скоєнні правопорушень має бути доведена у законному порядку і встановлена вироком суду.
Таким чином, вивчивши матеріали скарги, надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова про закриття кримінального провадження є законною, оскільки слідчий, дослідивши обставини кримінального провадження, зібравши достатні дані встановив, що в діях поліцейського Коломийського ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 та оперативно уповноважених сектору кримінальної поліції Коломийського ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, а тому, у задоволенні скарги слід відмовити.
При цьому, на обґрунтованість такого рішення не впливають ні показання потерпілого, свідків, ні інші можливі подальші слідчі дії, в тому числі допитів інших осіб, оскільки в силу мотивів наведених слідчим, склад злочину відсутній і в подальшому підтримання державного обвинувачення по цьому провадженню виключається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.22, 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 20.11.2020 року про закриття кримінального провадження за № 0002832 від 27.07.2018 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України - відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1