УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.10.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю перекладача ОСОБА_3 , прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , затриманого громадянина Республіки Узбекістан ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Керівника Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно: ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується на міжнародному рівні компетентними органами Республіки Узбекистан,

ВСТАНОВИВ:

З представленого клопотання прокурора вбачається, що співробітниками СБУ07.10.2020 о 08:30 за адресою: м.Одеса, вул. Варненська, буд. 9, затриманий громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_6 , який розшукується на міжнародному рівні компетентними органами Республіки Узбекистан для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.155 (тероризм), п.п.«а», «б», ч.3 ст.159 (посягання на конституційний устрій Республіки Узбекистан, вчинене організованою групою повторно), п.«а» ч.3 ст.244-1 (виготовлення або розповсюдження матеріалів, які містять загрозу громадському порядку та громадській безпеці, вчинене за попередньою змовою групою осіб), ч.1 ст.244-2 (створення, керівництво, участь у релігійних екстремістський, сепаратистських, фундаменталістських або інших заборонених організаціях) КК Республіки Узбекистан, про що складений відповідний протокол в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України.

Підставою для затримання ОСОБА_6 та застосування у подальшому стосовно нього екстрадиційного арешту є доручення Офісу Генерального прокурора від 06.10.2020 № 19/2/1-24275-16 щодо організації розшуку та затримання вказаної особи з метою фактичної передачі іноземній державі на виконання рішення про видачу.

Так, до Генеральної прокуратури України з Генеральної Республіки Узбекистан у 2016 році надійшов запит про видачу ОСОБА_6 , з метою притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.155, п.п.«а», «б» ч.3 ст.159, п.«а» ч.3 ст.244-1 та ч.1 ст.244-2 КК Республіки Узбекистан.

Відповідно до матеріалів запиту, ОСОБА_6 з 2008 року та по теперішній час активно приймає участь у складі релігіозно-екстримістської, сепаратистської та фундаменталістської течії терористичної організації «Джихадисти»; вступивши у попередню змову з групою осіб, розповсюджував матеріали, які містять дії щодо насильницької зміни конституційного ладу Республіки Узбекистан, захвату та зміни органів влади та їх представників, які обрані та призначені у відповідності до законодавства та матеріалів, які містять екстремістські, сепаратистські, догматичні ідеї, які пропагандують резню або насильницьке переселення громадян, дестабілізацію обстановки та паніки серед населення.

Злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_6 на території Республіки Узбекистан відповідають злочинам, передбаченим ч.3 ст.258-5, ч.3 ст.109, ч.1 ст.258-2 та ч.3 ст.300, ч.1 ст.258-3 КК України та є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі більше ніж на 1 рік.

Строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбачені ст.49 КК України не спливли.

На підставі доручення Генеральної прокуратури України від 15.08.2016 року № 14/2-24275-16 прокуратурою Дніпропетровської області розпочато екстрадиційну перевірку обставин, що перешкоджають видачі ОСОБА_6 до Республіки Узбекистан.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.08.2016 відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про застосування стосовно ОСОБА_6 екстрадиційного арешту та до вказаної особи застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 задоволена апеляційна скарга прокурора на вищевказане рішення слідчого судді, ухвала суду першої інстанції скасована та до ОСОБА_6 застосований екстрадиційний арешт.

Постановою заступника Генерального прокурора від 07.09.2016 прийнято рішення про видачу ОСОБА_6 до Республіки Узбекистан для притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, на адресу Генеральної прокуратури України 29.09.2016 надійшов лист в.о. Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини про те, що Європейським судом з прав людини прийнято рішення про необхідність вжиття згідно з Правилом 39 Регламенту Європейського суду тимчасових заходів стосовно ОСОБА_6 , а саме, призупинення процедури екстрадиції, поки триває розгляд справи заявника у Європейському суді.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2016 відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 на постанову заступника Генерального прокурора України від 07.09.2016.

Відповідно до інформації ГУ ДМС України в Одеській області від 27.09.2016 № 1201/14092, ОСОБА_6 14.09.2016 звернувся до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.10.2016 задоволена апеляційна скарга адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді від 16.09.2016, рішення суду першої інстанції скасовано та постановлена нова ухвала, якою скасована постанова заступника Генерального прокурора України від 07.09.2016 про видачу ОСОБА_6 .

Відповідно до інформації ГУ ДМС України в Одеській області від 17.10.2016 № 8.5.6601-16, ОСОБА_6 відмовлено у визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.03.2017 відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_6 до ДМС України про визнання неправомірним та скасування рішення.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2017 апеляційна скарга ОСОБА_6 залишена без задоволення, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.03.2017 без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.05.2017 відмовлено у відкритті касаційного провадження за позовом ОСОБА_6 до ДМС України.

Відповідно до листа в.о. Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини від 17.08.2017 № 5109/12.0.1/25-17, 24.01.2017, Європейським судом з прав людини винесено ухвалу у справі «У.Х. проти України», згідно якої заяву було визнано неприйнятною а також вказано про припинення застосування Правила 39 Регламенту Європейського суду у цій справі.

Разом з цим, оскільки екстрадиційний арешт, відповідно до вимог ст. 584 КПК України, не може тривати більше 12 місяців, на виконання відповідного доручення Генеральної прокуратури України про зміну застосованого29.08.2016 стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту), керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 звернувся до слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про зміну застосованого стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22.08.2017 вищевказане клопотання прокурора задоволено, до ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 із застосуванням електронного засобу контролю.

Постановою заступника Генерального прокурора від 21.08.2017 прийнято рішення про видачу ОСОБА_6 до Республіки Узбекистан для притягнення до кримінальної відповідальності. Копія вказаного рішення центрального органу вручена ОСОБА_6 01.09.2017.

Разом з тим, ОСОБА_6 після отримання рішення про видачу порушив умови застосованого стосовно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, зняв електронний засіб контролю та покинув місце проживання у невідомому напрямку.

Генеральною прокуратурою України листом від 01.02.2018 № 14/1/2-15410-18 доручено СБУ організувати розшук і затримання ОСОБА_6 з метою його фактичної передачі іноземній державі на виконання рішення про видачу.

Листом від 08.09.2020 № 5/2/1-8960 СБУ проінформувало Офіс Генерального прокурора про встановлення можливого місцезнаходження ОСОБА_6 .

У відповідності до наявних матеріалів перевірки, ОСОБА_6 не є громадянином України, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не має, до кримінальної відповідальності на території України не притягується.

Особу затриманого встановлено копією документа на повернення до Республіки Узбекистан від 07.10.2020.

В судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання та просила суд задовольнити його, посилаючись на викладені у ньому доводи.

Затриманий громадянин Республіки Узбекістан ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти клопотання прокурора та просили суд відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Так, адвокат звернув увагу слідчого судді на те, що прокурором не надано доказів, які би свідчили про достатність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі ОСОБА_6 , тобто екстрадиційного арешту.

Відповідно до ст.584 КПК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави при видачі особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про екстрадиційний арешт до слідчого судді.

При дослідженні матеріалів, якими прокурор обґрунтовує клопотання, не встановлено передбачених ст.589 КПК України та міжнародними договорами обставин відмови у видачі ОСОБА_6 (HAKIMOVULUGBEK) , для притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 (HAKIMOVULUGBEK) не являється громадянином України, в тому числі, рішення про надання статусу біженця на день розгляду клопотання щодо останнього не приймалося, ОСОБА_6 інкримінуються злочини, на території Республіки Узбекистан які відповідають злочинам, передбаченим ч.3 ст.258-5, ч.3 ст.109, ч.1 ст.258-2 та ч.3 ст.300, ч.1 ст.258-3 КК України та є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі більше ніж на 1 рік..

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши надані докази у сукупності, враховуючи вищевикладене, з метою подальшої видачі ОСОБА_6 (HAKIMOVULUGBEK), для притягнення до кримінальної відповідальності на території Республіки Узбекистан, відповідно до Договору між Україною і Республікою Узбекістан, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.132, 584, 369-372, 392-395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Керівника Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційний арешт) стосовно ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 до 13.10.2020 включно.

Конвоювати та утримувати ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку екстрадиційного арешту до Відділу забезпечення досудового слідства Служби безпеки України за адресою: м. Київ, Аскольдов провулок, 3А.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, через Київський районний суд м. Одеси.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1