Справа № 203/2104/19
Провадження № 1-кс/0203/72/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.01.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000112,
встановив:

25 січня 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000112, у якому він вказав, що за ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська 20 серпня 2020 року було накладено арешт на грошові кошти заявника, що знаходились на поточному рахунку ТОВ «НІКО-АВТО». Оскільки наразі відпала необхідність в арешті цих коштів, вони була перераховані на рахунок цього підприємства заявником, який наразі перебуває в скрутному матеріальному становищі, просив зняти арешт із зазначених коштів.
В судове засідання учасники справи не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про час і місце розгляду справи належним чином.
Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 7 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Згідно ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Згідно абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 20 серпня 2020 р. (справа № 203/2104/19, провадження № 1-кс/0203/1186/2020) за клопотанням слідчого було накладено арешт на грошові кошти у сумі 220 500,00 грн., що знаходяться на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО-АВТО» № НОМЕР_1 , відкритому у АТ «ПУМБ» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4).
Арешт мотивований тим, згідно матеріалів слідства в проміжок часу з 20.06.2018 по 18.10.2019 група осіб, шахрайським шляхом під приводом продажу нових транспортних засобів за заниженою вартістю, у дійсності не маючи їх у наявності, тобто шляхом обману, заволоділи грошовими коштами потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , на загальну суму 2 293 575,00 грн. Для вчинення вказаного кримінального правопорушення могло використовуватись ТОВ «НІКО-АВТО (), яке спеціально зареєстроване з цією метою. Потерпілим ОСОБА_3 було перераховано кошти в розмірі 220 500 грн. 00 коп. на рахунок вказаного підприємства в ПАТ «ПУМБ».
Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 961 Кримінального кодексу України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 962 Кримінального кодексу України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Крім того, кошти, на які накладено арешт, за наявності відповідних підстав, підлягають використанню для відшкодування шкоди, заподіяної злочином.
Кримінальне провадження № 0000112, в межах якого накладено арешт на грошові кошти, відкрито за ознаками складу злочину, передбаченого ч. ч. 3 4 ст. 190 КК України, тобто умисного особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна.
Оскільки грошові кошти, на які накладено арешт, можуть може бути об`єктом спеціальної конфіскації або засобами дія відшкодування шкоди потерпілим, скасування арешту щодо них є передчасним, а це питання має бути вирішене під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Слід відзначити, що після перерахування заявником коштів на користь юридичної особи він втратив право власності на них, натомість набув право на одержання відповідного майна чи відшкодування майнової шкоди. У зв`язку з цим, не зважаючи на те, що 220 500,00 грн. на рахунок ТОВ «НІКО-АВТО» () № НОМЕР_1 перераховував заявник, наразі ці кошти йому не належать. Натомість вирішення питання про компенсацію заподіяних збитків має бути вирішене за результатами розгляду кримінального провадження за рахунок усього майна та коштів, яке може бути предметом стягнення відповідно до чинного законодавства.

Керуючись ст. 7, 16, 100, 170 174, 303, 307 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000112 за ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2020 р. у справі № 203/2104/19 (провадження № 1-кс/0203/1186/2020) залишити без задоволення.

Ухвала набуває чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1