Дата документу 29.10.2020 Справа № 335/7740/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/7740/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/1112/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15 вересня 2020 року, якою у відкритті провадження за скаргою останнього на бездіяльність слідчого СУ ФР ГУ ДФС в Запорізькій області, яка полягає у не задоволенні слідчим клопотання ОСОБА_6 від 14 липня 2020 року про поновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відмовлено,

за участю прокурора ОСОБА_7
ОСОБА_6 в режимі відеоконференції.

ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15 вересня 2020 року, якою у відкритті провадження за скаргою останнього на бездіяльність слідчого СУ ФР ГУ ДФС в Запорізькій області, яка полягає у не задоволенні слідчим клопотання ОСОБА_6 від 14 липня 2020 року про поновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що, слідчий клопотання ОСОБА_6 розглянув, про що його повідомив. В такому разі, слідчий діяв в межах повноважень, визначених ст.40 КПК України, та виконав усі дії, які він зобов`язаний вчинити, а отже підстави для оскарження в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України відсутні. Таким чином, враховуючи викладені у скарзі обставини, а також те, що відсутні дані, що підтверджують нездійснення слідчим інших процесуальних дії, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, це дає підстави вважати, що така бездіяльність не підлягає оскарженню. Слідчий суддя у кримінальному провадженні, згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України, вирішує лише ті питання, на розгляд яких його уповноважує закон, в той час як в поданій скарзі її ініціатор виносить на розгляд питання, які не охоплюються ч.1 ст.303 КПК України. Крім того, що стосується самої скарги ОСОБА_6 , то вона по своїй суті містить прохання як про визнання протиправною бездіяльності слідчого у кримінальному провадженні з приводу не задоволення його клопотання про поновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні, так і зобов`язати слідчого винести постанову про поновлення досудового розслідування. Що стосується скарги ОСОБА_6 в частині його прохання до слідчого судді про визнання протиправною бездіяльності слідчого, то вирішення такого питання взагалі не віднесено до повноважень слідчого судді, прийняття такого рішення не передбачено ст.307 КПК України, а розгляд можливий в порядку іншого судочинства. Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що по скарзі ОСОБА_6 необхідно відмовити у відкритті провадження, так як вона подана на бездіяльність, що не підлягає оскарженню.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя не відповідає нормам КПК України та висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Також апелянт зазначає, що слідчий Безкровна не виносила постанову від 03 грудня 2012 року про призупинення кримінального провадження №0000006 у зв`язку з оголошенням його у розшук, а слідчий ОСОБА_8 . Звідки слідчий суддя взяв дані факти, незрозуміло.
Крім того апелянт зазначає, що з постанови слідчого ОСОБА_9 від 14 лютого 2017 року про надання безоплатної вторинної правової допомоги він дізнався, що 03 грудня 2012 року відносно нього було винесено підозру про вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст.27, ч.2 ст.205 ч.3 ст.212 та ч.2 ст.366 КК України. Також в постанові зазначено, що 25 жовтня 2011 відносно нього винесено постанову Жовтневим районним судом м.Запоріжжя про його утримання під вартою. Таким чином, він є підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.27, ч.2 ст.205, ч.3 ст.212 та ч.2 ст.366 КК України у кримінальному провадженні №0000006.
Також апелянт зазначає, що у даній справі слідчий також відмовив апелянту в задоволенні його клопотання у вигляді листа, а не шляхом складання постанови, що вже суперечить нормам КПК України. Згідно з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ - «оскільки згідно КПК у разі повної або часткової відмови у задоволенні клопотання слідчий складає мотивовану постанову». А отже дана фактична відмова може бути оскаржена в суді, на підставі п.1.ч.1 ст.303 КПК, так як слідчий вчинив те, що називається « ... неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням...» (не складання постанови за підсумками розгляду клопотання). До сторони захисту на підставі п.19 ст.3 КПК України відноситься і підозрюваний.
Таким чином, як сторона кримінального провадження, користуючись своїми процесуальними правами, він мав право звернутися до слідчого з клопотанням про забезпечення реалізації зазначених процесуальних прав, у зв`язку з чим були всі передбачені чинним Кримінальним процесуальним законодавством правові підстави для його розгляду та задоволення, а тому слідчий, у свою чергу, зобов`язаний був розглянути та задовольнити в термін не більше трьох днів з моменту його клопотання і повідомити його про результат розгляду клопотання в зазначений строк.
Крім того, чинним КПК України не передбачено умов і підстав, які можуть законним шляхом перешкодити реалізації зазначених прав або зробити їх реалізацію можливою. У вищевказаних клопотаннях були вказані всі необхідні дані, які дозволяють в будь-який час, тобто своєчасно, повідомити його про результати їх розгляду. Але він отримав лист-відповідь, зі змісту якого випливало, що подане ним клопотання по суті не було розглянуто у встановлений законодавством термін. Таким чином, було достовірно встановлено, що слідчим допущено бездіяльність, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Тобто суд має встановити не лише те, чи було здійснено своєчасний розгляд заявленого клопотання, а й чи було прийнято відповідне законне рішення за результатами його розгляду, а саме: задоволення за наявності відповідних підстав, або відмову у задоволенні у разі відсутності таких підстав та повідомлення особи про прийняте рішення.
Отже, бездіяльністю слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк, слідчим суддею має визнаватися як не розгляд клопотання у визначений цим Кодексом строк, так і необґрунтована відмова у його задоволенні, тобто відмова при фактичній наявності підстав для його задоволення.
Крім того, достатніми підставами для задоволення заявленого клопотання є наявність передбачених чинним КПК України процесуальних прав, якими особу наділено відповідно до свого процесуального статусу.
При розгляді скарги на бездіяльність слідчого в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України суддя повинен встановити обставини, які вказують на наявність або відсутність в діях слідчого ознак допущеної бездіяльності, і прийняти рішення, яке має припинити незаконну бездіяльність шляхом зобов`язання слідчого вчинити певну дію, яка усуне бездіяльність.

Питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження колегією суддів не обговорюється, оскільки, згідно з матеріалами провадження, цей строк в даному випадку не пропущений. Так, оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена 15 вересня 2020 року без виклику заявника. Відомостей про те, що копію ухвали він отримав протягом строку на її апеляційне оскарження, в матеріалах провадження немає. В той же час, в зазначених матеріалах містяться відомості, про те, що копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_6 отримав 21 вересня 2020 року через систему Електронний суд та вже 22 вересня 2020 року ним подано апеляційну скаргу, тобто у встановлений законом строк.

Заслухавши доповідь судді; ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону не відповідає, з огляду на таке.
Згідно з вимогами ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження за скаргою лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність слідчого СУ ФР ГУ ДФС в Запорізькій області, яка полягає у незадоволенні слідчим клопотання ОСОБА_6 від 14 липня 2020 року про поновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні. В скарзі ОСОБА_6 просив визнати протиправною бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні з приводу незадоволення його клопотання від 14 липня 2020 року, а саме: поновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні та зобов`язати слідчого поновити досудове розслідування.
Оскаржуваною ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , проте, в мотивувальній частині ухвали, окрім іншого, слідчий суддя фактично зробив висновки по сутті самої скарги, вказавши на те, що слідчий клопотання ОСОБА_6 розглянув, про що його повідомив. В такому разі, слідчий діяв в межах повноважень, визначених ст.40 КПК України, та виконав усі дії, які він зобов`язаний вчинити, а отже підстави для оскарження в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України відсутні. Таким чином, враховуючи викладені у скарзі обставини, а також те, що відсутні дані, що підтверджують нездійснення слідчим інших процесуальних дії, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, це дає підстави вважати, що така бездіяльність не підлягає оскарженню.
На викладене обґрунтовано звертає увагу ОСОБА_6 в апеляційній скарзі.

В той же час, відповідно до вимог ч.2 ст.306 КК України, розгляд скарг на рішення, дій чи бездіяльність під час досудового розслідування по сутті здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника, які мають право висловити свої доводи з приводу поданої скарги та надати відповідні докази.
Таким чином, оскаржувана ухвала має істотні суперечності, оскільки мотивувальна частина ухвали не узгоджується з її резолютивною частиною.
Крім того, слідчий суддя не дав оцінку доводам ОСОБА_6 в скарзі про те, що слідчим не дотримано вимог ст.220 КПК України при розгляді його клопотання.
З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому - підлягає скасуванню.
Оскільки, діючи в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів не може виправити вказані недоліки, виходячи з загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст.7-9 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд за вказаною скаргою в суді першої інстанції.
При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі та прийняти законне та обґрунтоване рішення за скаргою.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15 вересня 2020 року, якою у відкритті провадження за скаргою останнього на бездіяльність слідчого СУ ФР ГУ ДФС в Запорізькій області, яка полягає у не задоволенні слідчим клопотання ОСОБА_6 від 14 липня 2020 року про поновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відмовлено, скасувати та призначити новий розгляд за скаргою у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4