ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 323/2073/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1717/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2020 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 8 вересня 2020 року, якою частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 1 липня 2019 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік (а.с. 9-10).

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2020 року було скасовано звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробування та направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 1 липня 2019 року (а.с. 12-14).

25 серпня 2020 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до Оріхівського районного суду Запорізької області з клопотанням, в якому просив переглянути кримінальне провадження та звільнити його з місць позбавлення волі, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII.
Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 8 вересня 2020 року було частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 та замінено йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 9 січня 2019 року ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, на покарання у вигляді 1 року обмеження волі.
Крім того, вказаною ухвалою строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 постановлено рахувати з 5 травня 2020 року, а також зараховано до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, відбуте ним в період з 5 травня 2020 року по 30 червня 2020 року покарання у вигляді позбавлення волі, з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.
Обґрунтовуючи свої висновки, суд першої інстанції зазначив, що засуджений ОСОБА_7 має право на заміну раніше призначеного покарання у вигляді позбавлення волі на покарання у вигляді обмеження волі в межах призначеного судом строку, а також на зарахування відбутої частини покарання за правилами ст. 72 КК України, тобто з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.
В апеляційній скарзі (з урахуванням доповнень) засуджений ОСОБА_7 зазначає, що ч. 1 ст. 185 КК України фактично було декриміналізовано у зв`язку зі зміною санкції статті та пом`якшенням кримінальної відповідальності, в результаті чого цей злочин став кримінальним проступком.

Звертає увагу, що по даному кримінальному провадженню відсутній цивільний позов, потерпілі до нього претензій не мають.

Крім того, він вже деякий час відбував покарання у вигляді позбавлення волі та зможе сплатити штраф, але суд необґрунтовано замінив йому покарання на обмеження волі.

Також зазначає, що санкцією вказаної статті передбачено інше покарання у вигляді арешту до 6 місяців, з яких він вже відбув 5 місяців, тому з урахуванням раніше відбутих 112 днів, його необхідно відпускати на свободу.

Просить ухвалу суду скасувати та звільнити його з місць обмеження волі.

У судовому засіданні апеляційного суду засуджений ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу та зазначив, що він би міг сплатити штраф, до того ж, йому залишилося відбувати 31 день покарання, тому просив обмежитись вже фактично відбутим покаранням.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду також підтримав апеляційну скаргу та просив звільнити ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання.

Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 74 КК України, покарання замінюється на інше, найбільш суворе покарання, встановлене санкцією нового закону.

Заслухавши доповідь судді по справі, засудженого та його захисника, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційний скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 1 липня 2019 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік (а.с. 9-10).

В подальшому ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2020 року було скасовано звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробування та направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 1 липня 2019 року (а.с. 12-14).

1 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, яким у кримінальному законі запроваджений інститут кримінальних проступків.
Як випливає із змісту статей 12, 185 КК України в редакції, чинній з 1 липня 2020 року, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, належить до кримінальних проступків, а санкція за його вчинення не передбачає покарання у виді позбавлення волі, а передбачає наступні види покарань: штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин; виправні роботи на строк до двох років; арешт на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Відповідно до ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
За таких обставин, суд першої інстанції не мав правових підстав для заміни засудженому ОСОБА_7 покарання на штраф або арешт, тому обґрунтовано знизив йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону до 1 року обмеження волі.
Крім того, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність зарахування засудженому ОСОБА_7 вже відбутої ним частини покарання за правилами ст. 72 КК України, тобто з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі, але допустив помилку при визначенні періоду, який підлягає зарахуванню за вказаним правилом.
Так, на виконання вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 1 липня 2019 року та ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2020 року, засуджений ОСОБА_7 був затриманий 5 травня 2020 року, і саме з цього дня фактично почав відбувати покарання за вказаним вироком у вигляді позбавлення волі (а.с. 11).
Суд першої інстанції, замінивши засудженому ОСОБА_7 покарання у вигляді 1 року позбавлення волі на 1 рік обмеження волі, постановив строк відбування покарання рахувати з 5 травня 2020 року, а також зарахував до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, відбуте ним в період з 5 травня 2020 року по 30 червня 2020 року покарання у вигляді позбавлення волі, з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.
Разом з тим, засуджений ОСОБА_7 продовжував і після 30 червня 2020 року фактично відбувати покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки тримався під вартою до прибуття 29 вересня 2020 року до Державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№ 1)», що підтверджується відповіддю начальника установи ОСОБА_9 № 4/5-1512 від 6 листопада 2020 року.
За таких обставин, засудженому ОСОБА_7 до покарання у вигляді 1 року обмеження волі також підлягає зарахуванню відбуте ним покарання у виді позбавлення волі за період з 1 липня 2020 року по 29 вересня 2020 включно, з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає зміні в частині строку, що підлягає до зарахування засудженому ОСОБА_7 відбутої ним частини покарання за правилами ст. 72 КК України.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 8 вересня 2020 року, якою частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, змінити.

Зарахувати засудженому ОСОБА_7 до покарання у вигляді 1 року обмеження волі відбуте ним покарання у виді позбавлення волі за період з 1 липня 2020 року по 29 вересня 2020 включно, з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.
В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 323/2073/20