Справа № 204/5889/20
Провадження № 1-в/204/1118/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , представника установи ОСОБА_6 , особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2020 року, відносно ОСОБА_3 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 817 від 31 серпня 2020 року, зазначено про те, що враховуючи наявність актуальних маячних ідей побутових відносин на адресу потерпілої, виражених психопатоподібних форм поведінки, наявність формальних розладів мислення та грубе порушення критики до свого стану, поведінки, скоєного, ситуації, що склалась, вкрай негативні настанови на лікування і відмову від вживання психоактивних речовин, тобто наявність розладів, що були причиною численних примусових госпіталізацій в минулому і визначали скоєне СНД, пацієнт становить особливу небезпеку для оточуючих. За своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.
Особа, до якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_3 , в судовому засіданні пояснив, що він не є хворою людиною, це його таким зробили в лікарні, оскільки дають йому психоактивні речовини. Лікування не потребує. Він ніколи в житті не бив матір. А потерпіла спеціально наймала людей щоб вони його били, він її лише трішки зачепив за вухо і більше нічого їй не робив.
В судовому засіданні представник Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» ОСОБА_6 заяву просила задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 вважав необхідним продовжити застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 .
Адвокат ОСОБА_5 підтримав думку ОСОБА_3 .
При вирішенні питання, щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом, суд врахував висновок комісії лікарів психіатрів згідно якого, мовному контакту доступний, продуктивність невисока внаслідок негативістичного відношення пацієнта. Орієнтований всебічно вірно. Емоційно неадекватний, напружений, дратівливий. Дистанції не дотримується, часто перебиває співбесідника, відмовляється відповідати на деякі питання. Анамнез життя та захворювання викладає вибірково, непослідовно. Повідомляє, що не працював, бо «не було потреби, я із заможної сім`ї, у мами бізнес масштабний по всій країні… Тому я таблетки різні вживав…». Щодо госпіталізцій в психіатричну лікарню заявляє, що «мама організувала, щоб я спригнув з таблеток, їй не подобалось, а я хотів…. Там був конфлікт з баришнею одною психіатром ОСОБА_7 … То вже давно забув, мене суд виправдав». Висловлює маячні ідеї переслідування, побутових відносин на адресу потерпілої. Заявляє, що потерпіла навмисно виключила з програми замісної терапії, бо хотіла познущатися, вимагала від нього сексуальних стосунків, наймала людей, які переслідували його по місту, били неодноразово. Це все нібито через його відмову їй у стосунках, а також, «щоб не стояв на програмі…Я хотів приймати еднок, щоб не витрачати гроші на кодтерпін…» Часто зісковзує з даної теми, ухиляється від відповіді на питання про психотичні переживання. Заявляє, «просто мене психіатри всі любили, хотіли лікувати». Заперечує категорично, що був агресивний до матері. Мислення паралогічне, нецілеспрямоване, зісковзуючи, некритичне. Щодо скоєного критики немає, впевнений, що його Верховний суд виправдав, а матір добилась його госпіталізації в дану лікарню. Психічно хворим себе не вважає. Звинувачує потерпілу, всіх лікарів-психіатрів, матір. Негативно налаштований на лікування. Вказане свідчить про те, що заява представника закладу про продовження застосування примусових заходів медичного характеру підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_3 страждає тяжким психічним розладом, за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить небезпеку для суспільства і потребує тримання та відповідного лікування в умовах закладу з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.
Керуючись ст. 94, ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити застосування примусового заходу медичного характеру, призначеного ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2020 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1