Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/390/20
Провадження № 1-кс/935/659/20
У Х В А Л А
Іменем України
28 серпня 2020 року м.Коростишів
Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Коростишів клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000090 від 13.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області з клопотанням про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000090 від 13.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.
В обґрунтування клопотання вказав, що ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 24.02.2020 накладено арешт у виді тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном, а саме автомобілем марки Honda Crosstour реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває в користуванні ОСОБА_3 .
Під час розслідування кримінального провадження було призначено та проведено експертизу технічного стану транспортного засобу, проведено транспортно-трасологічну експертизу.
Станом на 27.08.2020 підстави для подальшого зберігання автомобіля марки Honda Crosstour реєстраційний номер НОМЕР_1 не має, оскільки всі експертизи проведено, також проведено всі слідчі дії та кримінальне провадження № 0000090 закрито.
А тому ОСОБА_3 просить скасувати арешт автомобіля марки Honda Crosstour реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 24.02.2020 року.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в поданій заяві просив суд розгляд клопотання проводити у його відсутність.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду клопотання про скасування арешту повідомлений належним чином. На адресу суду направив клопотання про розгляд справи у його відсутність, не заперечує щодо скасування арешту майна оскільки кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання та додані додатки, слідчий суддя дійшов до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Судом встановлено, що Коростишівським ВП ГУ НП у Житомирської області проводилося досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000090 від 14.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 24.02.2020 року накладено арешт у виді тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, на майно, що було вилучене під час огляду місця дорожньо - транспортної пригоди 14.02.2020 у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000090 внесеного до ЄРДР 14.02.2020, а саме: автомобіль марки Honda CrossYor, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , з позбавленням його власників та володільців права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Постановою слідчого СВ Житомирського ВП ГУ НП у Житомирської області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 25.07.2020 року кримінальне провадження № 0000090 від 14.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України закрито у зв`язку з відсутню в діях водія ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Із змісту ч.1 ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України арешт з метою збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Положеннями ст.98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст.94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Підставами для скасування заходу забезпечення кримінального провадження є такі обставини, що не перевірено та не встановлено наявності належних підстав для арешту майна; відсутні достатні докази, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірності обмеження права власності; невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК України; розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.
Згідно абз.3 п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174,539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду №372/2904/17-ц від 15.05.2019 року арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення статті 3 Конституції України, статті 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.
Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду №727/2878/19-ц від 30.06.2020 року на слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.
Тобто, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити, скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 14.02.2020 року, на автомобіль марки Honda Crosstour, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки на даний час відпала потреба в застосуванні цього заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174,303,305-307,309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000090 від 14.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 24.02.2020 року, на автомобіль марки Honda Crosstour, д.н.з. НОМЕР_1 у виді позбавлення його власників та володільців права на відчуження, розпорядження та користування майном.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1