Справа № 555/1072/20
Номер провадження 1-кс/555/208/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2020 р. м.Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю заявника- ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Березнівського відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 та на постанову про відмову у визнанні потерпілим,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з скаргами на бездіяльність слідчого Березнівського відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 та на постанову про відмову у визнанні потерпілим. В обґрунтування клопотання вказує, що 20 березня 2020 року суддя Березнівського районного суду ОСОБА_1 винесла ухвалу, якою зобов`язувала відповідальних осіб Березнівського відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області прийняти та зареєструвати подану ним 28 лютого 2020 року заяву про кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України. 2 квітня 2020 року слідчий Березнівського відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_4 повідомив про внесення злочину в ЄРДР та початок досудового розслідування та початок досудового розслідування про кримінального правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України. Однак до 17 червня 2020 року жодних слідчих дій він не проводив і лише після мого звертання в Березнівське відділення Сарненської прокуратури взяв з мене пояснення. У відповідь на його скаргу від 9.06.2020 року заступник керівника місцевої прокуратури зазначив, що стан слідства у кримінальному провадженні перевірено процесуальним керівником та визнано таким, що потребує суттєвої активізації. Разом з тим встановлено, що для прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій. 3 метою усунення його від участі у проведенні слідчих дій до цього часу йому не надано статус потерпілого всупереч ст.55 ч.2 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про залучення її провадження як потерпілого. Не дивлячись на те, що імена зловмисників відомі, слідство володіє їх поясненнями із зізнаннями у скоєному злочині, які вони давали по даному факту в рамках розгляду заяви про злочин, яку в поліції зареєстрували як звернення громадянина за № 5044 в «Інформаційному порталі Національної поліції» , повідомлення про підозру ніхто з них не отримав.10 липня 2020 р. в поштовій скриньці по вул. Буховича він знайшов лист з Березнівського відділення поліції. На поштовому штемпелі стояла дата 07.07.2020 р. В даному листі слідчий Березнівського відділення поліції ОСОБА_5 крім відмови у проведенні певних слічих дій надіслав постанову про відмову в задоволенні заяви про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000185 від 02.04.2020 року, яку він подав 24.06.2020 року. До преамбули цієї постанови виникло ряд питань: Слідчий Козачок стверджує: «В серпні 2019 р. невідомі особи таємно, шляхом вільного доступу здійснили крадіжку верстату для обробки лісопродукції, який знаходився на території ТОВ «Євростар», належний ОСОБА_3 , жителю АДРЕСА_1 ». Звідси випливає висновок: станок дійсно належить йому , а також два питання. Перше: як можна викрасти таємно, шляхом вільного доступу станок з огородженої території, яка перебуває під цілодобовим відеонаглядом, а вночі, крім того, відпускають собаку, якій порвати людину не складає жодних труднощів. Крім тою, жодних заяв з боку ТОВ ПК «Євростар» в правоохоронні органи про крадіжку станків не надходило. Друге питання: чому «невідомі особи»? Особи давно відомі. Це житель с. Городище ОСОБА_6 , який продав станок жителю с. Михалин ОСОБА_7 . Обоє зізналися у вчиненому дільничому інспектору поліції ОСОБА_8 в ході розслідування його заяви про злочин, яку в райвідділі поліції зареєстрували, як звернення громадянина (ЄО №5044 від 18.11.2019 року). За результатами розслідування була складена довідка на ім`я в.о. начальника Березнівського ВП Сарненського ВПГУНП в Рівненській області підполковнику поліції ОСОБА_9 за підписами дільничого інспектора поліції ОСОБА_10 , заступника начальника Березнівського ВП Сарненського ВПГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_11 , де також підтверджено участь в крадіжці вказаних вище ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні скарги підтримав повністю, просив задовольнити.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарг .
Суд, заслухавши пояснення заявника, слідчого, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Так, згідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Стаття 303 КПК України передбачає вичерпний перелік рішень слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні до слідчого судді. Зокрема, відповідно до п.5 ч.1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України. «Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому: очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення; відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено ч. 1 ст. 55 КПК (наприклад, заподіяння особі моральної шкоди як представнику певної частини суспільства; заподіяння моральної шкоди юридичній особі); неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення.
Згідно зі ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 5 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Слідчим суддею встановлено, що дійсно, оскаржувана постанова слідчого про відмову ОСОБА_3 про визнання його потерпілим не мотивована належним чином, оскільки не містить обґрунтувань та мотивів, з урахуванням яких слідчий дійшов висновку щодо відсутності очевидних та достатніх підстав вважати, що саме заявнику завдано моральної шкоди, а доводи заявника не оцінені.
Крім того слідчим не проведено слідчі дії відповідно до клопотань ОСОБА_3 від 19 червня 2020 року, поданих ним до Березнівського ВП Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області 22 червня 2020 року та не прийняте процесуальне рішення.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
За змістом ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.
Згідно з положеннями ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, серед іншого, про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію.
Керуючись ст. ст. 55, 60, 303-309, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Зобов`язати слідчого СВ Березнівського ВП Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_4 провести слідчі дії відповідно до клопотань ОСОБА_3 від 19 червня 2020 року, поданих ним до Березнівського ВП Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області 22 червня 2020 року та прийняти процесуальне рішення.

Скасувати постанову слідчого СВ Березнівського ВП Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_4 від 24 червня 2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000185 від 02 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні з врахуванням усіх обставин справи та прийняти процесуальне рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1