Справа № 461/8612/20
Провадження № 1-кс/461/6833/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2020 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого,

встановив:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить визнати незаконною бездіяльність слідчого при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000739 від 17.09.2020 року, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо задоволення клопотання скаржника про проведення слідчих дій та просить зобов`язати слідчого провести за участю сторони захисту слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи скаргу, покликається на те, що сторона захисту звернулась до слідчого із клопотанням про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, яке постановою прокурора було виділено з кримінального провадження №0000438 від 03.05.2019 року. Однак, слідчим не було розглянуто наведене клопотання не проведено слідчих дій, чим порушено процесуальні права скаржника та його довірителя у кримінальному провадженні. Зазначає, такі дії та бездіяльність слідчого є незаконними та такими, що суперечать вимогам КПК України. Просить скаргу задовольнити.

Скаржник подав заяву про розгляду справи за його відсутності.

Зважаючи на положення стаття 22 КПК України, відповідно до яких кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, а також статті 26 КПК України, згідно якої, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, вважаю за можливе провести розгляд скарги за відсутності скаржника.
Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

Зважаючи на положення стаття 22 КПК України, відповідно дло яких кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, а також статті 26 КПК України, згідно якої, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, вважаю за можливе провести розгляд скарги за відсутності скаржника.
Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга підлягає до частково задоволення, виходячи з наступних підстав.

Враховуючи те, що матеріали скарги містять обґрунтовані дані, які свідчать про поважність причин, які перешкоджали скаржнику протягом визначеного КПК України строку реалізувати своє процесуальне право на оскарження дій слідчого,зокрема відсутність відомостей про вручення скаржнику документів про результати розгляду його клопотання, вважаю за можливе поновити пропущений процесуальний строк.

Слідчим суддею встановлено, що сторона захисту звернулась до слідчого із клопотанням про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000739 від 17.09.2020 року, яке постановою прокурора було виділено з кримінального провадження №0000438 від 03.05.2019 року.

Доказів належного розгляду клопотання захисника, з дотриманням положень ст.220 КПК України, в ході розгляду справи не здобуто, оскільки представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився та не подав жодних документів з цього приводу.

Згідно статті 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частинами 1 ст.9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне (ч.3 ст.110 КПК України).

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Таким чином, в порушення вимог ст.220 КПК України, слідчим належним чином не розглянуто клопотання скаржника та не винесено за результатами розгляду клопотання адвоката вмотивованого процесуального рішення, а також не повідомлено автора клопотання про результати його розгляду у встановлений законом спосіб.

Враховуючи наведене, приходжу до переконання, що слід зобов`язати слідчого розглянути клопотання скаржника, за результатами розгляду якого прийняти відповідне процесуальне рішення, про що повідомити заявника, в порядку визначеному ст.220 КПК України, що в даному випадку є процесуальною гарантією захисту прав, свобод та інтересів особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.
Разом з цим, відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Даний перелік є вичерпним, тому визнання незаконною бездіяльності прокурора виходить за межі компетенції слідчого судді, яка визначена чинним КПК України.

При цьому, питання пов`язані з доказуванням у кримінальному провадженні та проведення слідчих та процесуальних дій на стадії досудового розслідування відносяться виключно до компетенції органу досудового розслідування у провадженні якого перебуває справа, та який, у відповідності до ст.ст.40, 40-1 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Таким чином, слідчий суддя не вправі в даному випадку зобов`язувати слідчого проводити ті чи інші слідчі та процесуальній дії кримінальному провадженні, тому скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Таким чином, скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України, -

постановив:

Поновити процесуальний строк звернення до суду.

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого уповноваженого на проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000739 від 17.09.2020 року розглянути, з дотриманням положень ст.220 КПК України, клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про проведення слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні, у встановлений КПК України спосіб та строки.

У решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5