Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1811/15-к
УХВАЛА

1 лютого 2020 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці заяву судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді клопотання інспектора сектору дізнання Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів по кримінальному провадженню № 0000033 від 19 січня 2015 року,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області ОСОБА_3 перебуває на розгляді клопотання інспектора сектору дізнання Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів по кримінальному провадженню № 0000033 від 19 січня 2015 року.

1 лютого 2020 року суддя ОСОБА_3 подала заяву про самовідвід на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України. В заяві зазначила, що з метою уникнення будь-яких сумнівів у її неупередженості вона заявляє самовідвід, оскільки нею вирішувалося клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності по цьому ж кримінальному провадженню.

Суд, дослідивши матеріали за заявою про самовідвід судді, приходить до висновку, що заяву слід задоволити.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України суддя не може брати участі у кримінальному провадженні за наявності обставин, що викликають сумнів у його неупередженості.

Судом встановлено, як слідує із заяви про самовідвід, що суддя ОСОБА_3 вирішувала клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності по цьому ж кримінальному провадженню (ухвала від 13 січня 2021 року).

Суд констатує, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно п.п. 28, 29, 31, 32 рішення Європейського суду з прав людини від 15 липня 2010 року «Газета Україна-Центр проти України» відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість.

У відповідності до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суд вважає, що наявність зазначених обставин може свідчити про об`єктивно обґрунтовані побоювання учасників справи про можливу небезсторонність судді ОСОБА_3 , а також неможливість винесення суддею об`єктивного рішення.

Отже, заявником у своїй заяві про самовідвід наведено суду об`єктивні обставини, які свідчать про обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності та неупередженості з боку судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області ОСОБА_3 .

Таким чином, заяву судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді клопотання інспектора сектору дізнання Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів по кримінальному провадженню № 0000033 від 19 січня 2015 року, необхідно задоволити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 75, 81, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді клопотання інспектора сектору дізнання Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів по кримінальному провадженню № 0000033 від 19 січня 2015 року, - задоволити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1