УХВАЛА

16 вересня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий, у рамках кримінального провадження № 0000025 від 16.06.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ст. 113 КК України, звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Березнівського відділу Сарненської місцевої прокуратури Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_5 у якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку 14.09.2020 за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання вказує, що з 30.06.2020 по першу декаду вересня 2020 року, ОСОБА_4 , будучи громадянином України, діючи з мотивів неприязні до держави України, усвідомлюючи значення своїх дій, передбачаючи відповідні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи цілі та завдання ФСБ РФ щодо завдання шкоди інтересам України, попередньо встановивши зв`язок з особою, яка позиціонувала себе як співробітника ФСБ РФ, ініціативно запропонував останньому допомогу у проведенні підривної діяльності на шкоду державній безпеці України, шляхом вчинення на території України особливо тяжких злочинів, у формі вбивств та диверсій. У подальшому на закріплення свого умислу виконав завдання щодо збору та надання інформації про військову частину № НОМЕР_1 ЗС України за адресою: м. Кодима Одеської області.
Окрім цього, ОСОБА_4 , будучи громадянином України діючи з мотивів неприязні до держави України та з метою її ослаблення, усвідомлюючи значення своїх дій, передбачаючи відповідні наслідки та бажаючи їх настання, біля 06 год. 00 хв. 12.09.2020 проник на територію комплексу водозабірних та очисних споруд Горбаківсько-Гориньградського водозабору Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал», який знаходиться за адресою: Рівненська область, Гощанський район, с. Горбаків, вул. Центральна буд. 46 та здійснив підготовчі дії щодо здійснення вибуху, шляхом розміщення вибухового пристрою на обумовленій території комплексу з метою пошкодження відповідного об`єкта, який має важливе народногосподарське значення.
У подальшому, ОСОБА_4 перебуваючи у місті Рівне об 07 год. 30 хв. 12.09.2020 з метою настання вибуху привів в дію закладений ним напередодні вибуховий пристрій шляхом здійснення дзвінка з мобільного телефону марки «Ergo», у якому містилася сім-карта № НОМЕР_2 на мобільний телефон «Samsung» у якому містилася сім-карта № НОМЕР_3 .
Злочинний умисел не був доведений до кінця з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4
12.09.2020 о 07 год. 48 хв. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, та того ж дня йому вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ст. 113 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що в період готування до вчинення злочину ОСОБА_4 проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, 14.09.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 було проведено обшук у ході якого було вилучено: джинси темно-сині «JROKKO», запальничка «CLIPPER» та сумка темно-синя «DOCKERS».

Покликаючись на наведене, слідчий вказує на необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за вищевказаних обставин майно, з метою збереження речових доказів, яке постановою від 15.09.2020 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Також слідчий доводить, що виконання вищезазначених слідчих дій здійснювалось 14.09.2020, та по закінченню проведення обшуку у неробочий час тому у органа досудового розслідування не було можливості звернутись до слідчого судді із клопотанням про арешт майна у встановлений строк. Даний строк пропущений з поважних причин.

З урахуванням заяви слідчого, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що СВ УСБУ в Рівненській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000025 від 16.06.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ст. 113 КК України.

14.09.2020 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 було вилучено: джинси темно-сині «JROKKO», запальничка «CLIPPER» та сумка темно-синя «DOCKERS», яке в подальшому постановою слідчого від 15.09.2020 визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ.

Керуючись положеннями ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути дане клопотання без повідомлення інших осіб з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно вимог ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно вимог ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням пор арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, а решт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт на майно, про яке йдеться у клопотанні, яке було вилучено 14.09.2020 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за вищевказаних обставин, яке є доказами вчинення останнім злочину, оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
У своєму клопотанні, слідчий довів про поважність причин пропуску строку із зверненням з клопотанням про арешт майна, просив його поновити, а тому пропущений з поважних причин строк підлягає поновленню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 117, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Поновити пропущений з поважних причин строк, передбачений для подання клопотання про арешт майна.

Накласти арешт на предмети, вилучені 14.09.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: джинси темно-сині «JROKKO», запальничка «CLIPPER» та сумка темно-синя «DOCKERS».

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1