Справа № 216/599/20
Провадження № 1-кп/216/598/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2020 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 кримінальне провадження № 0001967 від 05 листопада 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, офіційно не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 06.11.2006 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік;

- 10.04.2007 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнився 08.09.2008 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 12 днів;

- 12.05.2009 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за чч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнився 01.02.2014 року за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2019 року приблизно о 08.00 год. ОСОБА_3 , проходячи поблизу смітника, розташованого на вулиці Бориса Мозолевського (колишня назва вулиці -Чередниченка) у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, знайшов на землі пачку з-під цигарок, в якій знаходилось 7 (сім) фрагментів полімерних трубочок з порошкоподібною речовиною, які він вирішив підняти та зберігати при собі, усвідомлюючи, що це психотропна речовина - метамфетамін, та маючи намір, направлений на незаконне придбання й зберігання психотропної речовини без мети збуту, поклав знайдені 7 (сім) фрагментів трубочок до правої кишені одягнутої на ньому кофти, тим самим придбав і став зберігати їх при собі.

Того ж дня, 05 листопада 2019 року, об 11:33 год. ОСОБА_3 , знаходячись неподалік від будинку № 1 на вулиці Ушакова в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, був зупинений працівниками поліції, на вимогу яких, у присутності двох понятих, дістав з правої кишені одягнутої на ньому кофти та передав для огляду знайдені ним 7 (сім) фрагментів полімерних трубочок з порошкоподібною речовиною, в яких згідно з висновком експерта від 28.12.2019 року № 30/8.6/741 знаходиться речовина масою: 0,0618 г, 0,0610 г, 0,0553 г, 0,0414 г, 0,0471 г, 0,0531 г, 0,0604 г, яка містить психотропну речовину - метамфетамін, який віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено; маса метамфетаміну в наданих на експертизу речовинах становить відповідно: 0,0454 г, 0,0475 г, 0,0380 г, 0,0272 г, 0,0347 г, 0,0346 г, 0,0426 г.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального проступку, в якому він обвинувачується, визнав повністю і дав суду такі показання. Взимку минулого 2019 року близько 08.00 год. він, прямуючи на роботу, на мікрорайоні «Гданцевка» в м. Кривому Розі (точну дату й назву вулиці вже не пам`ятає) побачив на землі пачку з-під цигарок і пнув її ногою, а з неї випали трубочки з порошком, всього в пачці було сім трубочок з метамфетаміном. Він усвідомлював, що саме знаходиться в тих трубочках, оскільки раніше вживав наркотичні засоби, тому вирішив їх підібрати для особистого вживання. Поклавши знайдені трубочки до кишені кофти, він пішов далі на роботу. У той же день ближче до обіду він вирішив вжити знайдену ним речовину, для чого під вигаданим приводом відпросився з роботи та пішов за гаражі, що розташовані неподалік від його роботи. Однак не встигнув вжити знайдений метамфетамін, оскільки до нього підшли два працівника поліції, на вимогу яких він добровільно видав знайдені трубочки. Огляд відбувався з дотриманням закону, у присутності двох понятих, будь-яких заборонених методів під час досудового розслідування, зокрема фізичного та психологічного тиску, до нього не застосовувалось. Водночас зазначив, що в обвинувальному акті всі обставини викладено правильно та відповідають дійсності.

Давши такі детальні показання, обвинувачений ОСОБА_3 просив суд не досліджувати зібрані в матеріалах справи докази, оскільки він всі фактичні обставини кримінального провадження визнає повністю та не оспорює їх.

При ухваленні вироку обвинувачений ОСОБА_3 просив суд врахувати, що він беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за викладених вище обставин і кваліфікації, щиро кається в скоєному, засуджує свій негативний вчинок та вважає справедливим покарання, яке просив призначити прокурор.

Ураховуючи таку позицію обвинуваченого та відсутність у захисника й прокурора заперечень проти цього, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, зокрема щодо часу, місця, обстановки, способу вчинення, форми вини й мотивів кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується. У суду не виникло сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, якому декілька разів було роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи й погоджувався з кваліфікацією вчиненого ним діяння, його показання є чіткими, мають логічний характер, об`єктивно узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підстав для самообмови не встановлено, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків також свідчить його письмове клопотання.

З огляду на наведене, оскільки фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно, повністю підтверджуються обвинуваченим і беззаперечно ним визнаються, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в судовому засіданні поза будь-яким розумним сумнівом.

За встановлених обставин суд кваліфікує зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками незаконного придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинено діяння, яке згідно із ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження та долученої до них досудової доповіді обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, офіційно не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем постійного мешкання характеризується позитивно, під наглядом лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, перебував під наглядом лікаря-нарколога в період з лютого 2014 року до січня 2018 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності (а.к.п. 31-40).

Водночас у пункті 4 досудової доповіді міститься висновок органу пробації про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк і не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі дорослих осіб (а.с.п. 25-31).

Обставиною, яка пом`якшує покарання згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого діяння, спосіб його вчинення, обстановку та мотиви, ставлення обвинуваченого до вчиненого й наведені дані про його особу, зокрема, вік, стан здоров`я, наявність попередніх судимостей, відсутність офіційної роботи, родини та утриманців, позитивну характеристику за місцем проживання, не перебування на цей час на обліках, наявність однієї пом`якшуючої та однієї обтяжуючої обставин, а також указаний висновок органу пробації.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети.

При цьому, зважаючи на характер і ступінь тяжкості вчиненого діяння, а також на перед і пост кримінальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 , який має постійне місце проживання, де мешкає разом з матір`ю та позитивно характеризується, на обліках не перебуває, беззаперечно визнає свою вину у вчиненні вказаного проступку, дійсно щиро кається в скоєному та засуджує свій негативний вчинок, тобто наявність такої сукупності обставин, яка істотно знижує ступінь небезпеки обвинуваченого для суспільства та із достатньою переконливістю свідчить про реальну можливість його виправлення без відбування призначеного покарання, суд вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, але в умовах здійснення належного контролю за його поведінкою й виконанням покладених на нього судом обов`язків під час такого звільнення з випробуванням, а також застосуванням протягом іспитового строку соціально-виховних заходів, необхідних для його виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень у майбутньому.

Разом з тим суд бере до уваги, що наявність в обвинуваченого ОСОБА_3 непогашеної судимості в даному випадку не є перешкодою для застосування до нього положень ст. 75 КК України (постанова Верховного Суду від 06 серпня 2020 року у справі № 759/13520/18).

За встановлених обставин суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру вчиненого діяння, його небезпечності й даним про особу винного, а також необхідним і достатнім для того, щоб обвинувачений ОСОБА_3 належною поведінкою протягом іспитового строку довів своє виправлення.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави 2 355 грн 15 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта (а.к.п. 23).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речовий доказ, а саме психотропну речовину - метамфетамін, який у спеціальному пакеті експертної служби МВС України № 2829247 переданий на зберігання до камери схову речових доказів Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області згідно із квитанцією № 0872-н/20 (а.к.п. 30), - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2 355 (дві тисячі триста п`ятдесят п`ять) грн 15 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1