Провадження №1-кп/369/1587/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000727 від 01 березня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених пунктами п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 357, ч. 1, 4 ст. 358 КК України,
за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одружений, працює помічником муляра у ТОВ «Екобуд», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1,6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Нагірне Ренійського району Одеської області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий, у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1,6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, та кримінальних проступків передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Городище Біловодського району Луганської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимий, у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1,6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000727 за обвинуваченням ОСОБА_11 , у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1,6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України та кримінального проступку передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_12 , у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1,6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України та кримінальних проступків передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_13 , у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1,6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України та кримінальних проступків передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, надійшов 23.10.2020 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області від прокурора прокуратури Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_14 та у кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.
В судовому засіданні прокурором заявлені клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , оскільки існує необхідність запобігти спробам обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілих, адреси проживання, яких їм відомі, а також зважаючи на відсутність у обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які не одружені, міцних соціальних зв`язків, а також осіб на утриманні. Враховуючи вказане прокурор вважав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора.

Захисники просили суд змінити обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі. В обґрунтування своїх доводів захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_12 зазначили про відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки виключно загроза покарання не може бути єдиною підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, вказували про наявність сталих соціальних зв`язків у обвинуваченого ОСОБА_12 , що підтвердили копіями пенсійних посвідчень батьків останнього, характеристик з місця проживання (с. Нагірне Ренійського району Одеської області) та попереднього місця роботи, а також характеристику від ОСОБА_15 , яка зазначила, що до затримання ОСОБА_12 з 2014 року перебуває з ним у фактичних шлюбних відносинах (разом проживали в м. Києві). Крім того, захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні надали договори оренди житлового приміщення (однокімнатна квартира) від 01 лютого 2020 року, укладені між ОСОБА_16 та ОСОБА_12 , (адреса: АДРЕСА_5 ) та від 19 жовтня 2020 року, укладений між тими самими особами, (адреса: АДРЕСА_5 ). Також зазначали, що ОСОБА_12 є раніше не судимою особою відповідно до статті 89 КК України, не має закордонного паспорта, та не вчиняв і не буде вчиняти тиск на свідків у справі, а також не має підстав переховуватися та не з`являтися в судові засідання.
Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вказуючи, що підстави для його задоволення не підтвердженні належними доказами.

Обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник ОСОБА_9 (відповідно до доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 28 жовтня 2020 року призначений для розгляду питання щодо продовження строків тримання під вартою) заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вказуючи, що не має обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_13 , що в нього є сталі соціальні зв`язки, зокрема, має матір пенсіонера, місце постійного проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 . Крім того, ОСОБА_13 зазначив, що буде виконувати свої процесуальні обов`язки та з`являтися в судові засідання, та не має підстав для впливу на свідків у справі. За вказаних обставин просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з позбавлення волі.

Вислухавши клопотання прокурора, думку учасників процесу, вивчивши матеріали надані прокурором, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора обрати запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у виді тримання під вартою, з огляду на наступне.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
В обґрунтування клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначив про необхідність уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та з урахуванням ступеня тяжкості інкримінованих обвинуваченим злочинів.
Вказане клопотання підлягає задоволенню, оскільки об`єктивно доведено, що наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, зокрема існує необхідність запобігти спробам обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину з мірою можливого покарання у виді довічного позбавлення волі, переховуватися від суду, а також зважаючи відповідно до статті 178 КПК України на відсутність у вказаних обвинувачених, які не одружені, міцних соціальних зв`язків за місцем проживання. Таким чином, вказані обставини виправдовують обмеження права ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебувати на волі, в матеріалах провадження відсутні достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Задоволення вказаного клопотання не суперечить вимогам зазначеної статті Конвенції, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За сукупності таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинувачених, які суд оцінює у сукупності з іншими наведеними вище обставинами, вважає, що наявні підстави для застосування до обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даному етапі, у цій конкретній справі, забезпечити виконання обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 процесуальних обов`язків, які випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Разом з тим, суд вважає не обґрунтованими доводи захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 щодо відсутності підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, оскільки у цій конкретній справі застосування такого запобіжного заходу не може бути достатнім та таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України.

При цьому суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , не є особами, щодо яких не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України.
Крім цього, суд враховує підстави та обставини передбачені ст. 177 та 178 КПК України та не визначає розмір застави обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 314 - 316, 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, суд -
постановив:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України, на строк 60 днів до 27 грудня 2020 року включно.

Обрати ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України, на строк 60 днів до 27 грудня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3