Справа №544/1339/20
Пров.№1-кп/544/184/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 14.08.2020, за обвинувальним актом стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта неповна загальна середня, не одруженого, утриманців немає, військовозобов`язаного, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 09 серпня 2020 року, відпочиваючи в будинку знайомої ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , спільно з останньою та з ОСОБА_4 вживав спиртні напої. Близько 21 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у ОСОБА_5 виник умисел на таємне заволодіння чужим майном, а саме на крадіжку грошових коштів ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, виражених у таємному викраденні чужого майна, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді заподіяння матеріального збитку потерпілій і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 дочекався коли ОСОБА_4 лягла відпочивати, а ОСОБА_6 вийшла з будинку, користуючись нагодою, шляхом вільного доступу, таємно вкрав жіночу сумку з грошовими коштами в сумі 500 (п`ятсот) грн., мобільним телефоном марки «NOMI» та паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , належні останній.

Після скоєної крадіжки ОСОБА_5 з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, повернувши сумку з мобільним телефоном марки «NOMI» та паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , а викрадені кошти витратив на власні потреби, тим самим спричинив потерпілій майнової шкоди на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
20 жовтня 2020 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.
Згідно з угодою ОСОБА_7 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри за ч. 1 ст. 185 КК України у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що з урахуванням тяжкості і характеру вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком, при вчиненні якого тяжких наслідків не настало, враховуючи незначну вартість викраденого та добровільне відшкодування завданих потерпілій збитків, ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт на строк сто шістдесят годин.
Відповідно до угоди про примирення матеріальна шкода, завдана вчиненням обвинуваченим кримінального правопорушення, відшкодована потерпілій у повному обсязі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість, щиро кається у вчиненому, з потерпілою примирився та погоджується на призначення узгодженого покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону.
Крім того суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Також судом установлено, що обвинувачений та потерпіла розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України.
Судом установлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази і судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.
Керуючись ст.373, 374, 471, 473-475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Угоду про примирення від 20 жовтня 2020 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання за даним законом у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1