Справа №705/3672/20
1-в/705/482/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації СВК №92

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_4

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області матеріали подання Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» щодо засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербове Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

про приведення вироку у відповідність до вимог закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»,

ВСТАНОВИВ:
До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернувся начальник Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» з поданням про приведення вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07.04.2011 року та вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.06.2018 року щодо засудженого ОСОБА_5 у відповідність до вимог закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Подання мотивоване тим, що ОСОБА_5 відбуває покарання в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)». За даною справою ОСОБА_5 засуджений 06.06.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ст.391, ч.1 ст.71 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання: 06.06.2018.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617. Вказаним Законом внесені зміни до ч.1 ст.309 КК України.

На цих підставах начальник Державної установи «Старобабанівська виправна колонія(№92)» направив матеріали до суду для вирішення питання про приведення вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07.04.2011 року та вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.06.2018 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання.

У судовому засіданні представник адміністрації установи підтримав подання та просив його задовольнити. Уточнив, що адміністрація установи просить частково пом`якшити покарання, призначене засудженому, замінивши покарання, призначене за ч.1 ст.309 КК України у виді 1 року позбавлення волі, на покарання у виді 2 років обмеження волі. В іншій частині вирок від 07.04.2011 року залишити без змін. Також залишити без змін вирок від 06.06.2018 року.

Засуджений ОСОБА_5 свою позицію з приводу подання начальника установи висловити не зміг.

Прокурор в судовому засіданні просив замінити покарання, призначене за ч.1 ст.309 КК України вироком від 07.04.2011 року, призначивши покарання у виді 2 років обмеження волі, а в іншому вироки залишити без змін.

Суд, вислухавши представника установи виконання покарань, засудженого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, дійшов до наступних висновків.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу

Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст.74 Кримінального кодексу України.

Згідно ч.1, ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Частини 2 та 3 статті 74 КК України визначають, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

З подання вбачається, що вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07.04.2011 року ОСОБА_5 визнано винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 п.1 ст.115 КК України, та призначено покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік, та за ч.2 п.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 років. Остаточне покарання за сукупністю злочинів визначено із застосуванням статті 70 КК України у виді 15 років позбавлення волі шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за ч.1 ст.309 КК України, більш суворим покаранням, призначеним за ч.2 п.1 ст.115 КК України.

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.06.2018 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.391 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України до вказаного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі та остаточно визначено покарання у вигляді 7 років 3 місяців позбавлення волі.

01 липня 2020 року набули чинності зміни до ч.1 ст. 309 КК України, згідно з якими санкція ч.1 ст.309 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, частина 2 статті 115 КК України, покарання за якою поглинуло покарання, призначене за ч.1 ст.309 КК України, змін в диспозиції чи санкції не зазнала.

Враховуючи те, що стаття 5 КК України прямо визначає, що зворотну дію в часі має закон, який скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а зміна виду покарання, призначеного за ч.1 ст.309 КК України вироком Верньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07.04.2011 року, невідбуте покарання за яким було частково приєднано до покарання, призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.06.2018 року, не призведе до поліпшення становища засудженого, так як при призначенні покарання за сукупністю злочинів покарання, призначене на ч.1 ст.309 КК України, було поглинуто покаранням, призначеним за ч.2 п.1 ст.115 КК України, тому суд не вбачає підстав для задоволення подання начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)».

На підставі ст. ст. 5, 74 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» про приведення вироку щодо засудженого ОСОБА_5 у відповідність до вимог закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1