КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №11-кп/824/2678/2020 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 115 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2

Ухвала
Іменем України

10 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференцзв`язку між Київським апеляційним судом та Державною установою «Київський слідчий ізолятор» клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2020 року,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2020 року:

- продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто по 15 серпня 2020 року (включно);

- продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 3 ч.2 ст.115, ч. 3 ст. 146 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто по 15 серпня 2020 року (включно).

Зазначено, що у зв`язку з наявністю обставини, передбаченої п.2 ч.4 ст.183 КПК України, підстав для визначення застави обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні немає.

Цією ж ухвалою запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишено без змін.

На ухвалу суду першої інстанції адвокатом ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропущеного строку на апеляційне оскарження адвокат ОСОБА_8 зазначає, що ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 15 червня 2020 року по справі № 755/1562/17 проголошено в судовому засіданні, втім суд обмежився складанням вступної та резолютивної частини. При цьому повний текст оскаржуваної ухвали від 15 червня 2020 року виготовлено та проголошено 18 червня 2020 року, а отримано стороною захисту 22 червня 2020 року, а відтак вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на підтримку клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, думку обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які також підтримали клопотання захисника, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, перевіривши матеріали контрольного провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 про поновлення строку на оскарження ухвали суду першої інстанції не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення.
Апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження та суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення (п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України).
Як передбачено ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин процесуальний строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Поновлення процесуального строку за своєю правовою природою передбачає встановлення учасникам кримінального провадження додаткового проміжку часу для вчинення процесуальної дії за умови пропуску строку з поважних причин.
Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу.
В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного Суду (Провадження № 51 - 6162 км 18) так і судова практика Європейського суду з прав людини.
Так, у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності. Тобто, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У кожному випадку суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у вказаний принцип.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2020 року про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строку тримання під вартою, була постановлена 15 червня 2020 року, проте, апеляційну скаргу адвокатом ОСОБА_8 було подано до канцелярії до суду першої інстанції лише 24 червня 2020 року, що свідчить про подачу апеляційної скарги із пропуском строку на апеляційне оскарження.
При цьому, як з журналу судового засідання, так і технічного запису судового засідання за 15 червня 2020 року, вбачається, що в судовому засіданні Дніпровського районного суду м. Києва, за результатами якого була постановлена оскаржувана ухвала, приймали участь як обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та захисник адвокат ОСОБА_8 , так і прокурор ОСОБА_12 , а відтак, вони були обізнані з прийнятим судом рішенням.
До того ж, з технічного запису вбачається, що після проголошення резолютивної частини прийнятого рішення, судом першої інстанції всім учасникам було повідомлено про те, що повний текст прийнятого рішення буде проголошено 18 червня 2020 року о 13-10 год.
З журналу судового засідання від 18.06.2020 року вбачається, що на проголошення повного тексту ухвали ніхто з учасників не з`явився.
Більш того, про те, що повний текст ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2020 року був проголошений 18 червня 2020 року, чого не заперечує в апеляційній скарзі і сам захисник.
Відтак, будучи обізнаним про прийняте судом першої інстанції рішення, адвокат ОСОБА_8 не реалізував своє право на апеляційне оскарження у визначений законом семиденний строк.
Обґрунтування адвокатом ОСОБА_8 поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції, а саме те, що копію оскаржуваної ухвали він отримав лише 22.06.2020 року не є тим доказом поважності мотивів пропущення строку та об`єктивною підставою для поновлення пропущеного строку.
Захисником у клопотанні не вказано чому, знаючи про постановлену 15.06.2018 року ухвалу, та після проголошення її повного тексту 18.06.2020 року він був позбавлений можливості отримати її копію в канцелярії суду та в передбачений законом строк подати апеляційну скаргу.
Чинний КПК України, зокрема, ст.ст. 376, 395 вказаного Закону, передбачають початок відліку строку на апеляційне оскарження ухвали суду з моменту проголошення судового рішення, і не пов`язують початок строку з проголошенням повного тексту прийнятого судом рішення.
Несвоєчасне отримання копії постанови суду за умови, що адвокат ОСОБА_8 був присутній під час проголошення рішення, на думку колегії суддів, не може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження.
Крім того, захисник не був позбавлений процесуальної можливості подати апеляційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2020 рокуу визначений законом строк та вже після отримання повного тексту оскаржуваного судового рішення подати доповнення чи зміни до своєї апеляційного скарги в порядку ч. 3 ст. 403 КПК України.
Враховуючи наведене, на думку колегії суддів, будь - яких обставин, які б не залежали від волі захисника і перешкодили йому подати апеляційну скаргу в межах встановленого законом проміжку часу, захисником в апеляційній скарзі не зазначено, і під час апеляційного розгляду встановлено не було, а тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_8 про поновлення йому строку апеляційного оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2020 року.
З огляду на викладене, керуючись вимогами п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 подану в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2020 року необхідно повернути особі, що її подала, оскільки апеляційна скарга подана після закінчення строку встановленого ст. 395 КПК України, і підстав для поновлення цього строку колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 376, 117, 399 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2020 року про продовження дії обраного відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 15 серпня 2020 року відмовити.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 подану в інтересах ОСОБА_13 , ОСОБА_7 повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Судді:

____________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4