ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 664/2220/18 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/1152/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст. 115 КК України
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

30 вересня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000892 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 з доповненнями на вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 13 лютого 2020 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 13 лютого 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, п.1 ч.2 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років.

На вказаний вирок обвинувачений подав апеляційну скаргу з доповненнями, яку належить залишити без руху, як таку, що не відповідає вимогам ст. 396 КПК України.
Відповідно до положень п.4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Зазначаючи про порушення судом певних норм, скаржник має належно обґрунтувати такі свої доводи й вказати які саме норми закону порушено та в чому саме полягають такі порушення. Прохання, висловлене до суду апеляційної інстанції, має узгоджуватись із мотивами, з яких апелянт оскаржує судове рішення.
Всупереч вимогам ст. 396 КПК України, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі конкретно не вказує в чому саме полягає незаконність та необгрунтованість вироку, та які допустив порушення суд першої інстанції та як вони вплинули на законність та обґрунтованість ухваленого рішення, і чому їх слід відносити до підстав для скасування чи зміни вироку суду.
У відповідності до положень ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є:
1) неповнота судового розгляду;
2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;
3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Всупереч вимогам ст. 396 КПК України, обвинувачений в апеляційній скарзі не навів змістовних доводів про те, у чому саме полягали допущені судом порушення, та як вони вплинули на законність та обґрунтованість ухваленого рішення, і чому їх слід відносити до підстав для зміни вироку суду першої інстанції. Апелянт не наводить конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції, викладеної у скарзі.
Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого взагалі не зрозуміло в якій частині він оспорює вирок - чи в частині доведеності його винуватості чи в частині призначеного покарання. Апелянт взагалі не вказує підстав для зміни чи скасування вироку, які б узгоджувалися із положеннями ст. 409 КПК.
Обвинувачений не висловлює чіткої вимоги про те, яке процесуальне рішення він просить прийняти суд апеляційної інстанції в межах компетенції, визначеної ст. 407 КПК України.
У відповідності до приписів ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити вирок або ухвалу без змін;
2) змінити вирок або ухвалу;
3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок;
4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу;
5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження;
6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
З огляду на те, що апеляційний суд переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги, відсутність в апеляційній скарзі належного обґрунтування, перешкоджає вирішенню питання про відкриття апеляційного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 цього кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.
Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без руху та встановити 5-ти денний строк з дня отримання копії ухвали для усунення вищезазначених недоліків апеляційної скарги.
Звертаю увагу апелянта, що недоліки апеляційної скарги, які пов`язані з її змістом можуть бути усунуті шляхом подання змін чи доповнень до апеляційної скарги, або шляхом подання нової апеляційної скарги.
Одночасно вважаю за необхідне роз`яснити обвинуваченому, що у випадку не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений 5-ти денний строк, апеляційна скарга буде повернута апелянту у відповідності до п.1 ч.3 ст. 399 КПК України
Керуючись ст.ст. 396, 399 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 з доповненнями на вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 13 лютого 2020 року відносно ОСОБА_3 - залишити без руху та встановити 5-ти денний строк з дня отримання копії ухвали для усунення вищезазначених недоліків апеляційної скарги.
Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати апелянту.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Херсонського апеляційного суду (підпис) ОСОБА_2