Справа № 215/5668/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000889 від 30.07.2020 про обвинувачення :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з базовою середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-07.02.2011 Петрівським районним судом Кіровоградської області за ст. 185 ч.3, 186 ч. 3, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці, з іспитовим строком на -2 р. Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15.08.2011 року скасовано засудження з випробувальним терміном за вироком суду від 07.02.2011 року та направлено для відбування покарання. 24.10.2013 постановою Бердянського міського суду Запорізької області від 16.10.2013 року на підставі ст. 107 КК України звільнений з Бердянської ВК Запорізької області (№77) умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 11 місяців 1 день;

- 07.09.2015 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 3, ст. 190 ч. 2, ст. 70 ч. 1, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк - 3 роки 3 місяці. 16.02.2018 звільнений з Солонянської ВК Дніпропетровської області (№21) по відбуттю строку покарання;

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 раніше судимий за злочини проти власності, проте належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Так, повторно, у вечірній час 25.07.2020 року, ОСОБА_5 прийшов у гості до своєї знайомої ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , в компанії інших знайомих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , де вони спілкувалися та вживали спиртні напої.

В цей час та місці, у ОСОБА_5 виник прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме мобільним телефоном марки "Ксіомі Редмі 9 " фіолетового кольору, вартістю 3954,21 гривень, що належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи наміру в подальшому повертати майно, під вигаданим приводом, а саме з метою продажу мобільного телефону "Ксіомі Редмі 9 " за вигідною ціною, взяв даний мобільний телефон, який лежав на столі.

При цьому потерпіла ОСОБА_8 , будучи впевненою у доброчесних намірах ОСОБА_5 , довіряючи останньому, не чинила перешкод щодо передачі належного їй мобільного телефону.

Після цього, ОСОБА_5 з місця злочину зник, розпорядившись чужим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3954,21 гривень.

Умисні дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винним себе у інкримінованому злочині визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що внаслідок перебування в алкогольному сп`янінні дійсно шляхом зловживання довірою заволодів телефоном потерпілої . На цей час викрадене повернуто потерпілій.

Потерпіла ОСОБА_8 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та про відсутність претензій до обвинуваченого.

За згодою учасників судового провадження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи те, що обвинувачений погодився з усіма обставинами та кваліфікацією вчиненого ним діяння, суд визнав недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, щодо фактичних обставин, форми вини, мотиву та мети вчинення кримінального правопорушення, виду і розміру шкоди, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Отже, пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,суд визнає доведеним та визнає його винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №54 від 22.09.2020 року ОСОБА_5 в період інкримінованого йому діяння і в теперішній час будь яким хронічним психічним захворюванням раніше не страждає, в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не перебував, може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Тобто, обвинувачений є осудним і підлягає кримінальному покаранню.
Пpи пpизначеннi покаpання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують покарання.

Вiдповiдно до ст.12 КК Укpаїни, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 ,. відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Суд враховує данні щодо особи ОСОБА_5 , який характеризується посередньо, не одружений, не працює, раніше судимий, а також суд враховує повернення викраденого майна потерпілій та відсутність претензій до обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покаpання згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно матеріалів досудової доповіді органу пробації, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високу небезпеку для суспільства .

З урахуванням зазначених обставин, суд дiйшов висновку про необхідність призначення покарання згідно вимог ст.50 КК України, з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним і іншими особами інших правопорушень, в межах санкції ст.190 ч.2 КК України без ізоляції від суспільства у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України.
Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, а саме, витрати, пов`язані із залученням експерта , які є документально підтвердженими, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України від призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити з іспитовим строком на 2 роки, зобов`язавши його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 653 грн. 80 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи від 14.08.2020.
Речові докази: мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi 9» залишити в розпорядженні потерпілої.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку за виключенням підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися відповідно до положень ст.349 ч.3 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
СУДДЯ: