КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
представника потерпілої ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
захисника ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь Київської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, працюючого водієм в ТОВ «Ірпінь Міськбуд», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_11 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 17 лютого 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у виді арешту строком на 2 місяці з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_9 та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування моральної та майнової шкоди задоволено частково та стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на користь ОСОБА_11 24 000,00 грн. (двадцять чотири тисячі гривень 00 коп.) у відшкодування моральної шкоди. З ОСОБА_9 стягнуто на користь ОСОБА_11 1 000,00 грн. (одну тисячу гривень 00 коп.) у відшкодування моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовлено.
Також цим вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку суд визнав доведеним, що ОСОБА_9 03 лютого 2019 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин (точний час не встановлено), керуючи технічно справним автомобілем марки AUDI А8, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Садова в м. Ірпінь Київської області з боку вул. Соборної у напрямку вул. Університетської. В порушення вимог п. 10.1. та п. 16.2. Правил дорожнього руху України, здійснюючи поворот ліворуч на вул. Університетська в м. Ірпінь Київської області, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину вул. Університетської зліва направо відносно напрямку руху вказаного автомобіля по регульованому пішохідному переходу на зелене світло світлофору, в результаті чого скоїв на неї наїзд передньою частиною кузову автомобіля. Внаслідок цього ОСОБА_11 було заподіяно середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді: переломів лонної та сідничної кісток тазу з обох сторін, перелому бокових мас крижа справа, перелому латерального виростку лівої великогомілкової кістки, забійної рани лівої брови.
Своїми діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 просить вирок Ірпінського міського суду Київської області від 17 лютого 2020 року, в частині призначеного покарання, змінити та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання у виді штрафу, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_9 покарання не дотримався вимог ст.ст. 50, 65, 66 КПК України, оскільки, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд першої інстанції в достатній мірі не врахував тих обставин, що останній одружений, має на утриманні і виховує неповнолітнього сина, працює водієм у ТОВ «Ірпінь Міськбуд», а також те, що саме робота в якості водія в умовах високого рівня безробіття в країні є для обвинуваченого і його сім`ї єдиним стабільним і гарантованим джерелом матеріальних доходів, що за місцем роботи ОСОБА_9 характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Отже, на переконання апелянта, судом першої інстанції при призначенні покарання не в повній мірі враховані дані про особу ОСОБА_9 та обставини, які пом`якшують покарання.

В апеляційній скарзі потерпілої ОСОБА_11 ставиться питання про скасування вироку суду стосовно ОСОБА_9 в частині вирішення питання щодо цивільного позову та ухвалення апеляційним судом нового рішення, яким вона просить стягнути на її користь солідарно з ОСОБА_9 та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ майнову шкоду в розмірі 75283 грн.67 коп., а також стягнути з ОСОБА_9 300 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Під час апеляційного розгляду справи, потерпіла ОСОБА_11 25.01.2021 року подала до суду клопотання про закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 у зв`язку з тим, що вони примирилися та між нею і обвинуваченим 25.12.2020 року укладено угоду про примирення. При цьому зазначила, що обвинувачений відшкодував заподіяну ним матеріальну і моральну шкоду в повному обсязі, а тому вона не має до нього ніяких претензій матеріального характеру.

У судовому засіданні 01.02.2021 року представник потерпілої ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_9 і його захисник ОСОБА_10 підтримали вказане клопотання потерпілої ОСОБА_11 та просили його задовольнити, звільнивши ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку з тим, що між обвинуваченим та потерпілою укладено угоду про примирення, відшкодовано заподіяні збитки, а кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 закрити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження на підтримку поданого потерпілою клопотання щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження; думку прокурора, яка не заперечувала проти задоволення поданого потерпілою ОСОБА_11 клопотання; перевіривши матеріали кримінального провадження та клопотання потерпілої ОСОБА_11 щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з її примиренням з обвинуваченим, встановивши наявність необхідних підстав та умов для припинення кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 , колегія суддів вважає, що клопотання підлягає задоволенню, вирок суду скасуванню, а кримінальне провадження закриттю, з огляду на наступне.

Згідно положень ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_9 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, відшкодував потерпілій матеріальну та моральну шкоду, потерпіла ОСОБА_11 не має до нього претензій матеріального чи морального характеру і вони примирилися.

На підтвердження факту примирення обвинуваченого ОСОБА_9 з потерпілою ОСОБА_11 апеляційному суду надана угода про примирення, яку вони уклали 25.12.2020 року та клопотання потерпілої, в якому вона просила апеляційний суд закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_9 обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з їх примиренням, вказавши, що останній дійсно відшкодував їй матеріальну та моральну шкоду і ніяких претензій до нього вона не має.

Згідно положень п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Таким чином, з урахуванням наведених норм закону та з огляду на те, що до набрання вироком законної сили, апеляційним судом достовірно встановлені обставини, які підтверджують наявність підстав та умов для звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, так як він вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, повністю відшкодував заподіяну шкоду, потерпіла і обвинувачений підтвердили, що вони примирилися, уклавши угоду про примирення і потерпіла не має жодних претензій до обвинуваченого та просили закрити кримінальне провадження, колегія суддів вважає, що обвинувальний вирок стосовно ОСОБА_9 обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України підлягає скасуванню, ОСОБА_9 на підставі ст. 46 КК України - звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, а кримінальне провадження - закриттю.

Керуючись ст. 404, 407, 417, п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Клопотання потерпілої ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 17 лютого 2020 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України скасувати та на підставі ст. 46 КК України звільнити останнього від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Кримінальне провадження № 000239, внесене до ЄРДР 04.02.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3