УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005398 від 07 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

07 вересня 2020 року прокурор Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить накласти арешт з можливістю вилучення та поміщення до спеціалізованого майданчику для зберігання транспортних засобів:

- транспортний засіб марки «PORSCHE PANAMERA», номерний знак НОМЕР_1 , 2010 року випуску, VIN-код: НОМЕР_2 , та заборонити будь-кому розпоряджатися, користуватися та вчиняти будь-які дії щодо відчуження, переоформлення права власності на даний транспортний засіб будь-яким способом, в тому числі шляхом передачі в заставу, який на даний час згідно бази НАІС Національна автоматизована інформаційна система Головний сервісний центр МВС України на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

- транспортний засіб марки «Audi A8L», рік виробництва 2013, номер кузову НОМЕР_3 , чорного кольору, номерний знак НОМЕР_4 , та заборонити будь-кому, розпоряджатися, користуватися та вчиняти будь-які дії щодо відчуження, переоформлення права власності на даний транспортний засіб будь-яким способом, в тому числі шляхом передачі в заставу, який на даний час згідно бази НАІС Національна автоматизована інформаційна система Головний сервісний центр МВС України на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2

- транспортний засіб марки «Audi A7 Sportback 2.8FSI», рік виробництва 2013, номер кузову НОМЕР_5 , сірого кольору, та заборонити будь-кому, розпоряджатися, користуватися та вчиняти будь-які дії щодо відчуження, переоформлення права власності на даний транспортний засіб будь-яким способом, в тому числі шляхом передачі в заставу, який на даний час згідно бази НАІС Національна автоматизована інформаційна система Головний сервісний центр МВС України на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005398 від 07 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, надійшла заява ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення, яке полягає у шахрайському заволодінні правом на майно набутого за період шлюбу подружжя, а саме правом власності на автомобілі марки «Audi a7» WAUZZZ4G2DN134345 та «Аudi a8 long» WAUZZZ4H9DN034560 гр. ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб.

Допитана потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що з вересня місяця 2013 року вона уклала шлюб разом із ОСОБА_5 , з яким спільно проживала з травня місяця 2013 року.

Перебуваючи у шлюбних відносинах вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_5 вирішили за спільні грошові кошти придбати майно, а саме оформити договір лізингу відносно автомобілів марки «AUDI A7 Sportback» 2013 року випуску та «AUDI A8 Long» 2013 року випуску в компанії ТОВ «Порше лізинг Україна» за договором про фінансовий лізинг від 13.08.2013 №00008179 та за договором про фінансовий лізинг від 13.08.2013 №00008098. Придбавши вказані автомобілі вона з чоловіком разом почали ними користуватися.

В подальшому через деякий час за договором про фінансовий лізинг від 13.08.2013 №00008179 було сплачену всю суму за автомобіль марки «AUDI A7 Sportback». Після цього право власності на об`єкт лізингу, а саме на автомобіль марки «AUDI A7 Sportback» мало б перейти до її чоловіка та таким чином стати спільно набутою сумісною власністю під час перебування у шлюбі. Однак в подальшому, щоб позбавити ОСОБА_8 права власності на автомобіль, її чоловік в 2017 році оформив вказаний автомобіль не на себе, а на свою співмешканку ОСОБА_6 . Таким чином, він фактично перебуваючи у змові зі ОСОБА_6 та працівниками ТОВ «Порше лізинг Україна», користуючись довірою ОСОБА_8 , шляхом обману не поставивши її до відома про вчинення дій відносно переоформлення автомобіля марки «AUDI A7 Sportback» на ОСОБА_6 уклали договір купівлі-продажу та за значно заниженою ціною передав ОСОБА_6 автомобіль марки «AUDI A7 Sportback» у власність. Також ОСОБА_8 повідомила, що працівники ТОВ «Порше лізинг Україна» для вчинення вказаної дії нібито як відібрали автомобіль у її чоловіка за не сплату грошових коштів по договору лізингу, однак ОСОБА_8 також додала те, що їй відомо те, що її чоловік ОСОБА_9 продовжував сплачувати грошові кошти за даним договором та його дій разом з діями ТОВ «Порше лізинг Україна» є не законними.

Крім того, відносно автомобіля марки «AUDI A8 Long» 2013 року випуску, який вони також придбали за власні спільні грошові кошти перебуваючи у шлюбних відносинах, виникла аналогічна ж ситуація.

10 липня 2020 року за захистом порушених майнових прав ОСОБА_8 пред`явила до органу досудового розслідування цивільний позов у кримінальному провадженні про відшкодування майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням в порядку, передбаченому законом.

Автомобілі «Audi A7 Sportback 2.8FSI», рік виробництва 2013, кузов НОМЕР_5 , сірого кольору та марки «Audi A8 Long», рік виробництва 2013, WAUZZZ4H9DN034560, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 є об`єктами кримінально протиправних дій за кримінальним провадженням №0005398 від 07.07.2020р.

З метою ефективного захисту прав, як цивільного позивача задля унеможливлення виконання рішення суду у майбутньому в результаті відсутності майна для стягнення відшкодування майнової шкоди, за умови визнання винним у скоєнні кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , службових осіб ТОВ «Проше лізинг Україна», а також задля недопущення подальшої реалізації об`єктів рухомого майна, яке є об`єктом кримінально протиправних дій на даний час виникла необхідність в накладенні арешту на дане рухоме майно

Проте, як вказує ОСОБА_8 вартість майна, яке підлягає накладенню арешту з метою забезпечення цивільного позову не є співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням дорівнює сумі у розмірі 2 411 235,38 (два мільйони чотириста одинадцять тисяч двісті тридцять п`ять) гривень, що станом на 10.07.2020 є еквівалентом суми 89 305 (вісімдесят дев`ять тисяч триста п`ять) доларів США.

Вартість транспортних засобів автомобіля марки «Audi A7 Sportback 2.8FSI», рік виробництва 2013, кузов НОМЕР_5 , сірого кольору та автомобіля марки «Ауді A8Long, рік виробництва 2013, WAUZZZ4H9DN034560 чорного кольору є меншою ніж 89 305 доларів США розміру завданої майнової шкоди злочином ОСОБА_8 .

Вбачається, що ОСОБА_5 також належить на праві власності автомобіль PORSCHE PANAMERA, 2010 р., державний номер НОМЕР_1 , 2010 року випуску.

Таким чином, невжиття зазначених заходів по накладенню арешту на майно, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання вироку суду про задоволення відшкодування майнової шкоди, а також унеможливити ефективний захист прав та інтересів цивільного позивача та потерпілої ОСОБА_8 .

Відтак, у випадку не накладення арешту на рухоме майно, зокрема: транспортний засіб - автомобіль PORSCHE PANAMERA, 2010 р., номерний знак НОМЕР_1 , транспортний засіб - автомобіль Audi A7 Sportback 2.8FSI, рік виробництва 2013, кузов НОМЕР_5 , сірого кольору; транспортний засіб -автомобіль Ауді A8Long, рік виробництва 2013, WAUZZZ4H9DN034560, чорного кольору; цивільний відповідач ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ Україна» будуть мати змогу вивезти вказані автомобілі за межі України, перереєструвати (продати) вказані об`єкти рухомого майна. Відтак, у разі вивезення за межі України, продажу (переоформлення, тощо) зазначеного рухомого майна у подальшому буде неможливо відшкодувати майнову шкоду, вчинену кримінальним правопорушенням. У разі задоволення цивільного позову буде неможливо стягувати заборгованість з цивільних відповідачів, зокрема з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Постановою слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 від 15 липня 2020 року автомобілі, на які прокурор просить накласти арешт, визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0005398 від 07 липня 2020 року.

З метою всебічного, об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального провадження та встановлення істини у справі, зважаючи на те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовими доказами, з метою збереження речових доказів, та те, що вказані автомобілі є предметом злочину, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане в клопотанні майно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав у повному обсязі з наведених у ньому підстав.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 , слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання, виходячи із наступного.

СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005398 від 07 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Підозру у вказаному кримінальному провадженні №0005398 від 07 липня 2020 року нікому не оголошено.

Як вбачається з матеріалів клопотання, кримінальне провадження №0005398 від 07 липня 2020 року здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України. Однак з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань доданого до матеріалів клопотання, не вбачається, що відомості щодо автомобіля марки «PORSCHE PANAMERA», номерний знак НОМЕР_1 , 2010 року випуску, VIN-код: НОМЕР_2 , на який прокурор просить накласти арешт, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
В клопотанні слідчий наводить мету та підставу для накладення арешту на майно, перелік якого зазначений вище, а саме - з метою збереження речових доказів, забезпечення заявленого цивільного позову в кримінальному провадженні та попередження подальшого відчуження, розпорядження та/або користування вказаними автомобілями.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Проте в підтвердження клопотання слідчим не надано такого обсягу вагомих доказів, що стосовно зазначеного прокурором в клопотанні майна, вчинено незаконне заволодіння майном, що вказане в клопотанні майно, на яке планується накладення арешту, є предметом злочину, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, як це визначено ст. 98 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на вказане майно, клопотання є передчасним і такий вид забезпечення на даній стадії досудового розслідування не відповідає критерію співрозмірності завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст. 170, 171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005398 від 07 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1