Справа № 477/2712/19
Провадження № 1-кп/477/95/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000811, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копані Білозерського району Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2019 року близько 22-00 години обвинувачений ОСОБА_3 з метою викрадення чужого майна зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де діючи з умислом, спрямованим на викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, шляхом виставлення віконного скла, через вікно проник до будинку, звідки таємно викрав належні потерпілій ОСОБА_5 гроші у сумі 6000,00 грн.

З викраденим майном обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, в подальшому розпорядившись грошима на власний розсуд. В результаті протиправних дій обвинуваченого потерпілій ОСОБА_5 була спричинена матеріальна шкода на суму 6000,00 грн.

Відповідальність за вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 діяння передбачена ч.3 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі. Пояснив, що дійсно 07 серпня 2019 року, через тяжкі сімейні обставини та скрутне матеріальне становище близько 22-00 години шляхом виставлення віконного скла, через вікно проник до житлового будинку АДРЕСА_1 , належного потерпілій ОСОБА_5 , звідки викрав гроші у сумі 6000,00 грн. Після чого, кошти витратив на власний розсуд. Щиро розкаявся у вчиненому. Цивільний позов визнав в повному обсязі, погодився з сумою матеріальної шкоди.

Вважав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують його вину та обставини вчинення злочину, оскільки він їх не оспорює.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненому підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_5 в суді.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що відвідувала матір обвинуваченого і та попросила дати у борг її сину гроші для відвідин невістки у пологовому будинку, на що вона погодилася. Коли повернулася додому, то побачила, що хтось через вікно проник до будинку, хоча двері вона залишила відчиненими, і викрав гроші у сумі 6000 грн. Вона відразу зрозуміла, що це вчинив ОСОБА_3 . Підтримала заявлений цивільний позов в повному обсязі. Зазначила, що сподівається, що ОСОБА_3 зробить для себе відповідні висновки. Не наполягала на призначенні обвинуваченому покарання пов`язаного з позбавленням волі.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують його вину та обставини вчинення злочину, оскільки він їх не оспорює. Потерпіла також не заперечувала щодо цього.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.
Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позицій немає, а також йому зрозуміло, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи докази в сукупності, суд вважає повністю доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, та його дії за ч. 3 ст. 185 КК України органами досудового розслідування кваліфіковані вірно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття у вчиненому, визнання вини та повне відшкодування матеріальної шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлені.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який належить до тяжких злочинів, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого, а також дані про особу обвинуваченого.
З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_3 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.
Також суд, враховуючи те, що обвинувачений визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому, вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю відшкодував матеріальну шкоду, має на утриманні малолітню дитину, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізолювання від суспільства і вважає за можливе звільнити його від відбування покарання, на підставі статті 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлений та підтриманий в ході судового розгляду цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 6000,00 грн. та моральної шкоди на суму 10000,00 грн. В ході судового розгляду обвинуваченим відшкодовано матеріальну шкоду у сумі 6000 грн., що підтверджується заявою написаною потерпілою власноруч. В зв`язку з чим підстави для стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого відсутні, оскільки зазначена шкода обвинуваченим відшкодована у повному обсязі. Щодо стягнення моральної шкоди у сумі 10000 грн., то суд вважає за необхідне задовольнити ці вимоги з урахуванням принципу справедливості частково у сумі 500 грн. оскільки розмір моральної шкоди має бути не більше, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи та не повинен призводити до її збагачення, в той час як заявлений потерпілою розмір моральної шкоди значно перевищує спричинену матеріальну шкоду.

Речовими доказами у справі розпорядитись відповідно до статті 100 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта на загальну суму 2512,16 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, клопотань від учасників про обрання запобіжного заходу обвинуваченому не надходило.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати засудженого ОСОБА_3 , на підставі ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 2512 (дві тисячі п`ятсот дванадцять) грн. 16 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, 500 (п`ятсот) грн.00 коп.

Речові докази у справі: мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання свідку ОСОБА_6 ( а.с. 55), залишити їй як власнику;

спец пакет Експертної служби МВС України №3630869, переданий на зберігання до камери схову при Вітовському ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївської області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Потерпілій надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1