УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2020 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого 2-го відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого,
у кримінальному провадженні № 0003313,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий 2-го відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, приховування або спотворення речей і документів, що мають значення для досудового розслідування; впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Заслухавши думку слідчого та прокурора, які наполягають на задоволенні клопотання, підозрюваного та його захисника, які просили обрати більш м`який запобіжний захід, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003313 від 20.11.2020 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
24.12.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме про те, що « ОСОБА_5 , обвинувальні акти відносно якого за ч.ч.1, 2 та 3 ст. 185 КК України перебувають на розгляді в Хмельницькому міськрайонному суді, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив новий, умисний майновий злочин за наступних обставин.
Так, 20.11.2020, близько 00 год. 15 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , вирішив вчинити крадіжку із під`їзду зазначеного будинку з метою власного збагачення.
Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , з метою вчинення крадіжки, спостерігаючи за входом в під`їзд АДРЕСА_3 , вхід до якого обмежений обладнаним кодовим замком, за допомогою заздалегідь заготовленого універсального магнітного ключа, відкрив вхідні двері та проник в приміщення даного під`їзду багатоповерхового будинку.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи на першому поверсі під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , побачив на сходинковому майданчику велосипед марки «Giant», моделі «Ехрrеssіоn», який був прив`язаний до перил сходів за допомогою металевого троса, та прийняв рішення про вчинення крадіжки вказаного майна.
Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю людей у під`їзді та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, за допомогою невстановленого

досудовим розслідуванням знаряддя перекусив металевий трос, яким був прив`язаний велосипед до перил сходів, та викрав належний потерпілому ОСОБА_9 велосипед марки «Оіапї», моделі «Ехргеззіоп», чорного кольору, вартістю 1794 гривні, після чого із зазначеним велосипедом покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Вказаними умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 1794 гривні».
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення зокрема підтверджується: заявою ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення від 20.11.2020; протоколом огляду місця події від 20.11.2020; показаннями потерпілого ОСОБА_9 від 08.12.2020; показаннями свідка ОСОБА_11 від 12.12.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_11 від 22.12.2020; протоколом огляду оптичного диску, на якому збережено відеозаписи з камер спостереження буд. АДРЕСА_2 від 10.12.2020; протоколом огляду оптичного диску, на якому збережено відеозаписи з камер спостереження ломбардного відділення «Скарбниця», що за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, буд. 11; показаннями підозрюваного ОСОБА_5 від 24.12.2020.
Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу сторони обвинувачення на помилковість інкримінування підозрюваному вчинення крадіжки за ознакою повторності, оскільки згідно висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 591/4366/18, викладеного у постанові від 14 вересня 2020 року єдиною підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації дій особи за кваліфікуючою ознакою «повторно» без постановлення обвинувального вироку суду стосовно цієї особи за першим епізодом, який дає підстави для кваліфікації ознаки «повторно», є розгляд першого і наступних однорідних або тотожних злочинів у одному кримінальному провадженні. Таким чином, у ситуації, коли в одному кримінальному провадженні розглядається два і більше епізоди вчинення тотожних чи однорідних злочинів, для повторності злочинів не має значення, була чи не була особа засуджена за раніше вчинений злочин. Проте у випадку розгляду різних кримінальних проваджень стосовно однієї особи, така обставина має значення, а тому повторність має місце лише у разі постановлення щодо особи обвинувального вироку за тотожний чи однорідний злочині в іншому кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи. Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Разом з тим, вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки ні слідчий, ні прокурор не навели підстав, які б дали беззаперечні підстави суду вважати, що ОСОБА_5 має намір переховуватися від слідства. Так, останній, незважаючи на перебування на розгляді в Хмельницькому міськрайонному суді кількох обвинувальних актів, будь-яких спроб, направлених на переховування від органів досудового розслідування не вчинив. Тяжкість можливого покарання при можливому визнанні підозрюваного винним не може свідчити про існування вказаного ризику відповідно до вимог закону.
У своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
У справі «Мамедова проти Росії» (Маmеdоvа V Russіа) 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що

суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Разом з тим, враховуючи початковий етап розслідування кримінального провадження, приходжу до висновку про наявність визначених ст. 177 КПК України ризиків: знищення, схову або спотворення будь- якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення інших кримінальних правопорушень;.
Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 не працює, має постійне місце проживання, раніше не судимий, міцних соціальних зв`язків не має. Перебуває під спостереженням у КНП «ХОМЦПЗ», згідно висновку судово-психіатричного експерта № 655 від 24.12.2020 виявляє легку розумову відсталість. У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав та щиро розкаявся.
Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст. 178 КПК України, обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу немає. Відносно підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з забороною залишати житло цілодобово, адже саме такий запобіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та є адекватним та ефективним в даному випадку.
Виконання вказаного запобіжного заходу контролюється правоохоронним органом, що убезпечує можливість виходу з місця проживання та відповідно доступу до речей чи документів, що мають значення у кримінальному провадженні та контакти зі свідками.
Водночас, на підозрюваного необхідно покласти відповідні обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.
При цьому слідчий суддя враховує особу та стан здоров`я підозрюваного, наявність у нього постійного місця проживання. Однак вищезгадані обставини, які встановлені в ході судового розгляду, не є такими, які б давали можливість обрати більш м`який запобіжний захід.
Строк домашнього арешту слід визначити в межах строку досудового розслідування до 23.02.2021.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком до 23 лютого 2021 року включно, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;
-не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або
суду;

-утриматись від спілкування із свідками та потерпілим не інакше як в присутності слідчого, прокурора, судді;
-здати на зберігання слідчому у даному кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України.
Ухвала діє до 23 лютого 2021 року включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 30.12.2020 року.
Слідчий суддя Хмельницького
міськрайонного суду
ОСОБА_1