Рівненський апеляційний суд
________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

03 вересня 2020 року м.Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 (далі прокурор) на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 04 серпня 2020 року у кримінальному провадженні №0000135 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 07 червня 2020 року) за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника підозрюваного і обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, задоволено клопотання захисника підозрюваного та змінено підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби з 23 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. в межах строку досудового розслідування до 08 вересня 2020 року.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необгрунтованою та такою, що ухвалена з порушенням основних засад судочинства, визначених ст.129 Конституції України. Вказує, що висновок суду про відсутність ризику переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки цей ризик підтверджується тим, що вчинений підозрюваним злочин передбачає покарання у виді позбавлення волі на строку більше 10 років.Також зазначає, що сторона обвинувачення не зобов`язана надавати суду докази того, що підозрюваний може вчинити один із ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України або ж він уже вчинив такі дії, а лише повинна довести достатні підстави того, що підозрюваним їх може здійснити. Доводить, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання захисника підозрюваного, зазначив в ухвалі, що слідчим та прокурором не наведено даних, які б давали достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, думку підозрюваного та його захисника адвоката, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до вимог ст.ст.177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п.«е» ч.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Згідно п.1 ч.3 ст.201 КПК України, до клопотання про зміну запобіжного заходу мають бути додані копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання.

Як слідує з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя суду першої інстанції врахував, на його думку, обгрунтованість клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, а також те, що обставини викладені в клопотанні знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак подане клопотання захисника підлягає задоволенню і підозрюваному необхідно змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби.

Разом з тим, колегія суддів з цим не погоджується, оскільки з наявних в суду апеляційної інстанції матеріалів, вбачається, що стороною захисту було надано копії документів, які взяті до уваги слідчим суддею при обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу, з яким погодилась сторона захисту та не оскаржувала ухвалу про обрання запобіжного заходу.

На думку колегії суддів, жодних нових документів або обставин, які б вказали на можливість зміни запобіжного заходу для підозрюваного ОСОБА_5 , сторона захисту не надала.

Тому, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про доведеність у клопотанні захисника обставин для зміни підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, безпідставними.

Також колегія суддів враховує наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує прокурор у апеляційній скарзі, існують та підтверджуються матеріалами провадження. Зокрема, враховуючи тяжкість покарання, існує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, з метою зміни показів.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК слідчий суддя має право при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави щодо злочину, вчиненого проти життя та здоров`я особи, що призвело до загибелі людей.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 04 серпня 2020 року у кримінальному провадженні №0000135 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 07 червня 2020 року) за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити захиснику підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому в АДРЕСА_1 , адвокату ОСОБА_8 в задоволенні його клопотання про зміну підозрюваному запобіжного заходу.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту із зали суду та утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Встановити строк дії ухвали до 08 вересня 2020 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

Виготовлено із автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Рівненського апеляційного суду ОСОБА_1

07 вересня 2020 року