Справа № 199/5685/20
У Х В А Л А
іменем України
11 січня 2021 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
Головуючий - суддя ОСОБА_1
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000716, за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 186 КК України, та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою суду було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 23 січня 2021 року.

В судовому засіданні захисником ОСОБА_8 заявлене клопотання, підтримане обвинуваченим ОСОБА_4 , про замну останньому запобіжного заходу на домашній арешт. Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 злочину не вчиняв, будь-які визначені законом ризики відсутні, і обвинувачений нікуди переховуватися не буде. Роблять наголос на надмірно тривалому строку розгляду справи.

Обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , а також захисники ОСОБА_7 і ОСОБА_9 підтримали клопотання ОСОБА_8 .

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, оскільки ризики, встановлені судом, на цей час не відпали.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, суд бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 обвинувачується, зокрема, у вчиненні тяжкого умисного корисливого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Також, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

На думку суду, такими ознаками є тяжкість і підвищена суспільна небезпека інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою раніше неодноразово судимою і обвинувачується у вчинені групою осіб нового злочину в період іспитового строку. За таких обставин суд погоджується з думкою прокурора, що зазначені ознаки дають підстави вважати можливим ухилення від суду, перешкоджання встановленню істини по даному провадженню.

Розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, а також характер пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відповідні доводи сторони захисту судом відхиляються як безпідставні та спростовані вищенаведеними фактичними обставинами, оскільки підстави для заміни ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який відсутні.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 333 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
У задоволені клопотання захисника ОСОБА_8 про заміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Головуючий:

11.01.2021