У Х В А Л А
Іменем України
07 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Кокчетав 2, Республіка Казахстан, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_6 07.12.2020 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 , маючи ряд не знятих і йе погашених судимостей, в тому числі за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, за вироком Вінницького міського суду від 28.09.2018, близько 18:30 год. 04.12.2020, проходячи біля тролейбусної зупинки «Ринок Урожай», що по вул. Пирогова в м. Вінниці, побачив раніше не знайомого ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований відкрите заволодіння майном ОСОБА_7 із застосуванням до нього фізичної сили.
Реалізуючи свій вищевказаний умисел, ОСОБА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та заволодіння чужим майном, підійшов до ОСОБА_7 та застосував до нього насильство, яке не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме - наніс рукою удар в область голови ОСОБА_7 зліва, від чого останній впав на землю. Після цього ОСОБА_4 , користуючись відсутністю опору потерпілого, дістав із внутрішньої кишені куртки ОСОБА_7 , який лежав на землі, мобільний телефон «Samsung А10» Імеі НОМЕР_1 із сім-картою «Київстар» № НОМЕР_2 вартістю близько 2300 грн., а також забрав із рук ОСОБА_7 грошові кошти в сумі близько 500 грн. Далі ОСОБА_4 залишив місце події та викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Внаслідок таких дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 заподіяно матеріального збитку на суму близько 2800 грн. та, згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого № 25733 від 04.12.2020, останньому заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин губи зліва.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець ст. Кокчетав 2 Республіки Казахстан, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимий:
06.08.1993 Ленінським районним судом м. Вінниці, за ч. 2 ст. 141, ст. 17, ч. 2 ст. 141 КК України (1960 року), до позбавлення волі, в силу ст. 46-1 КК України відстрочено виконання - вироку на два роки;
21.03.1996 Замостянським районним судом м. Вінниці, за ч. 2 ст. 141 КК України (1960 року), до трьох років позбавлення волі:
04.04.2002 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 141, ст. 42 КК України (1960), ст. 304 КК України (2001 року) приєднано частину невідбутого покарання за вироком Замостянського районного суду м. Вінниці від 25.01.2002 до вісьмми років позбавлення волі;
18.04.2012 Ленінським районним судом за ч. 1 ст. 153 КК України, до позбавлення волі на строк два роки, звільнений умовно достроково 08.04.2013 з невідбутим строком 5 місяців 28 днів;
28.09.2018 Вінницьким міським судом, за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст, 186, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 70 КК, України, до позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахований строк з 25.02.2016 по 28.09.2018 як 1 до 2, звільнений із залу суду як особа, яка відбула покарання.
05.12.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:
- протоколом відібрання заяви від ОСОБА_7 від 04.12.2020;
- протоколом огляду місця події від 04.12.2020;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 05.12.2020;
- протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від
05.12.2020;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 05.12.2020;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05.12.2020;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.12.2020;
- протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, та іншими матеріалами кримінального провадження.
Як зазначив слідчий, ОСОБА_4 тимчасово не працюючий, раніше неодноразово судимий за корисні злочини, останньому повідомлено про підозру у вчинені тяжкого злочину, санкція якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі до шести років. За таких обставин ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може вчиняти нові кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що передбачено ризиками визначеними у п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, керуючись п. 3 ч. 2 ст. 183, ч. 1 ст. 182 КПК України, слідчий просив не визначати ОСОБА_4 розмір застави.
Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого злочину та ризиків визначених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного слідчий просив клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні, щодо задоволення клопотання заперечували, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0002066 від 05.12.2020, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 05.12.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002066 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , маючи ряд не знятих і йе погашених судимостей, в тому числі за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, за вироком Вінницького міського суду від 28.09.2018, близько 18:30 год. 04.12.2020, проходячи біля тролейбусної зупинки «Ринок Урожай», що по вул. Пирогова в м. Вінниці, побачив раніше не знайомого ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований відкрите заволодіння майном ОСОБА_7 із застосуванням до нього фізичної сили.

Реалізуючи свій вищевказаний умисел, ОСОБА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та заволодіння чужим майном, підійшов до ОСОБА_7 та застосував до нього насильство, яке не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме - наніс рукою удар в область голови ОСОБА_7 зліва, від чого останній впав на землю. Після цього ОСОБА_4 , користуючись відсутністю опору потерпілого, дістав із внутрішньої кишені куртки ОСОБА_7 , який лежав на землі, мобільний телефон «Samsung А10» Імеі НОМЕР_1 із сім-картою «Київстар» № НОМЕР_2 вартістю близько 2300 грн., а також забрав із рук ОСОБА_7 грошові кошти в сумі близько 500 грн. Далі ОСОБА_4 залишив місце події та викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок таких дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 заподіяно матеріального збитку на суму близько 2800 грн. та, згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого № 25733 від 04.12.2020, останньому заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин губи зліва.

05 грудня 2020 року підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002066; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.12.2020; протоколу огляду місця події від 04.12.2020; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 05.12.2020; протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 05.12.2020.; протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 05.12.2020; протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 05.12.2020; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 05.12.2020; протоколу затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України; пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України обґрунтована.

У відповідності з пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 неодружений, офіційно не працевлаштований, дітей на утриманні не має, раніше неодноразово судимий, востаннє 28.09.2020 Вінницьким міським судом за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахований строк з 25.02.2016 по 28.09.2018 як день за два, звільнений із залу суду як особа яка відбувала покарання.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`заний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.

В той же час, пунктом 1 частини четвертої статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, проаналізувавши обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості нанесених тілесних ушкоджень потерпілому (легкі), слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини вчиненого кримінальногоправопорушення та особу підозрюваного слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу, з урахуванням вимог статті 182 КПК України, а саме двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 45400,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 372, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 00:20 год. 02 лютого 2021 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 02 лютого 2021 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45400,00 грн. (сорок п`ять тисяч чотириста), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1. прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2. не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

4. утримуватись від спілкування з особами, які являються свідками у кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя