Справа № 216/1217/20
провадження 1-в/216/101/20
УХВАЛА
іменем України

14 серпня 2020 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді, ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання, ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні районного суду в м. Кривому Розі, подання начальника Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , відносно засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 24.06.2010 Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна. Звільнився 14.04.2016 на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу згідно ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк покарання 5 місяців 7 днів,

щодо вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у вигляді громадських, виправних робіт або позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
За вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2020 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 27 лютого 2020 року між прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження №0000096 від 11 січня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання, у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень). Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

14 серпня 2020 року начальник Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням, у порядку ч. 3 ст. 26 КВК України, щодо вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у вигляді громадських, виправних робіт або позбавлення волі, відносно засудженого, в обґрунтування якого зазначила, що вищезазначений вирок суду набрав чинності 14.07.2020. Відповідно до ч. 1 ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Проте, станом на 14.08.2020 Центрально-Міський РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області не отримував від засудженого документу про сплату штрафу. З урахуванням викладеного, у поданні порушується питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у вигляді громадських, виправних робіт або позбавлення волі розстрочки виплати, відносно ОСОБА_4 .

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає вказане подання не обґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_4 був засуджений вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2020 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до міри покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Зазначений вирок суду набрав законної сили 14.07.2020.

У відповідності із ч.ч. 1, 3 ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Однак, засуджений ОСОБА_4 у визначений ст. 26 КВК України строк, без будь-яких поважних причин, не сплатив визначену вироком суду суму штрафу.

Відповідно до приписів п. 10 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до ч. 5 ст. 53, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 КК України.

Між тим, як встановлено у судовому засіданні, вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2020 року ухвалений на підставі угоди про визнання винуватості, укладеної 27.02.2020 року між прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Згідно з ч. 1 ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Згідно з частиною 3 даної статті, суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.

З аналізу наведених норм закону вбачається, що обвинувачений погодився з розглядом справи в порядку, передбаченому ст. 474 КПК України, та ухваленням вироку на підставі угоди про визнання винуватості лише за умови призначення йому узгодженої сторонами міри покарання, передбаченою угодою. При цьому, у разі невиконання засудженим умов угоди про визнання винуватості прокурор вправі звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та, у разі задоволення такого клопотання, кримінальне провадження підлягає розгляду в загальному порядку, передбаченому КПК України, з наданням стороні захисту усіх передбачених прав.

При цьому, виходячи з положень ст. 476 КПК України право ініціювання скасування вироку на підставі угоди про визнання винуватості у зв`язку з порушенням умов угоди, зокрема й порушення умов сплати штрафу, наділений прокурор, з яким була укладена угода.

Тому невиконання засудженим ОСОБА_4 умов укладеної угоди з прокурором, якою сторонами було узгоджено призначене йому покарання, яке ним належним чином не виконується, є підставою для скасування такого вироку, відповідно до ст. 476 КПК України.

Такий висновок узгоджується з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод", де в п. 23 зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право в межах встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Суд здійснюючи розгляд таких клопотань, має чітко відмежовувати невиконання угоди (ч. 1 ст. 476 КПК), яке тягне за собою скасування вироку, постановленого на підставі угоди, від умисного невиконання угоди (ч. 5 ст. 476 КПК), яке, окрім скасування вироку, є підставою для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Тобто, у цьому випадку, при порушенні засудженим вимог угоди, в силу положень ст. 476 КПК України, має бути застосований спеціальний порядок, який полягає не у направленні до суду клопотання щодо вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у вигляді громадських, виправних робіт або позбавлення волі, а ґрунтується на зверненні визначених КПК України осіб до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Лише після відмови суду у скасуванні угоди є можливим направлення звернення у загальному порядку.

Оскільки, за наслідками розгляду клопотання про скасування затвердженої угоди є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування, тож звернення безпосередньо до суду з питанням передбаченим ст. 537 КПК України, порушує право особи на захист, що є неприпустимим.

Крім цього, слід зазначити що відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Частина 3 ст. 56 КК України передбачає певні обмеження, щодо призначення особі громадських робіт, зокрема, громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби. А частина 2 ст. 57 КК України визначає обмеження призначення виправних робіт, зокрема, виправні роботи не застосовуються до вагітних жінок та жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, до непрацездатних, до осіб, що не досягли шістнадцяти років, та тих, що досягли пенсійного віку, а також до військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, працівників правоохоронних органів, нотаріусів, приватних виконавців, суддів, прокурорів, адвокатів, державних службовців, посадових осіб органів місцевого самоврядування.

Проте, станом на час розгляду подання органу пробації у суду відсутні будь-які відомості, щодо майнового стану засудженого, враховуючи що, окрім копії вироку, інших доказів, зокрема тих, що відображають майновий стан засудженого, до подання органом пробації не додано.

Разом з тим, чи існують обмеження призначення громадських робіт або виправних робіт щодо засудженого ОСОБА_4 матеріали подання також не містять.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що в задоволенні зазначеного подання слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. 26 КВК України, керуючись ст.ст. 369-372, 395, 472-476, 537, 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , щодо вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у вигляді громадських, виправних робіт або позбавлення волі, відносно засудженого за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2020 року ОСОБА_6 ,- відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1