В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" січня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника - адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000614 від 15.08.2020 року по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлика Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.01.2001 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ст. ст.140 ч. 2, 140 ч.3 КК України ( в редакції 1960 року) до 1 року позбавлення волі, 03.08.2001 року звільнений від відповідальності постановою Прилукського міського суду Чернігівської обл. на підставі ст. 5 Закону України «Про амністію» від 05.07.2001 року;
- 11.12.2001 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ст. 186 ч.2, ст. 185 ч.2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 26.01.2005 року ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області звільнений умовно-достроково на не відбутий строк - 8 місяців 14 днів;
- 30.11.2007 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 15.08.2011 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 13.05.2014 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області звільнений умовно-достроково на не відбутий строк - 8 місяців 1 день;
- 18.01.2016 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;
- 05.06.2020 року Ірпінським міським судом Київської області за ч.2 ст. 185 КК України до трьох місяців арешту, звільненого з-під варти 05.06.2020 року у зв`язку із фактичним відбуттям покарання;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
У С Т А Н О В И В :
15.08.2020, приблизно о 18 год. 15 хв., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи поблизу станції метро «Гідропарк» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, помітив раніше невідомого йому чоловіка, а саме: ОСОБА_4 , у якого при собі була чоловіча сумка, в центральному відділенні якої знаходився гаманець, в цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_4 .
В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_6 проник у центральне відділення сумки, яка висіла через плече ОСОБА_4 , з якої таємно викрав гаманець чорного кольору, в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 300 (триста) гривень та банківські картки, чим спричинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 300 гривень.
Після чого, ОСОБА_6 помістив викрадений гаманець чорного кольору, всередині якого знаходились грошові кошти в сумі 300 (триста) гривень та банківські картки, які належать ОСОБА_4 , до правої бокової кишені куртки, у яку був одягнений, після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення, тим самим мавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні, 19 січня 2021 року, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 повідомив суд що між обвинуваченим та потерпілим досягнуто угоду про примирення.
У відповідності до ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоду.
Так, відповідно до умов угоди, потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 за ініціативою обвинуваченого ОСОБА_6 дійшли обопільної згоди про укладення угоди про примирення, в якій відповідно до вимог ст.471 КПК України, виклали формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст.185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, розмір майнової шкоди, яку ОСОБА_6 добровільно відшкодував у повному обсязі, при цьому обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та правову кваліфікацію його дій за ч. 2 ст.185 КК України.
Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинення ним кримінального правопорушення, а саме: за ч. 2 ст.185 КК України у виді арешту на строк п`ять місяців.
Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені потерпілому та обвинуваченому.
Так, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Захисник ОСОБА_5 , вважаючи, що при укладенні даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші, передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні також просив суд вказану угоду, укладену між ним та потерпілим, затвердити і призначити йому узгоджену в угоді міру покарання, при цьому обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, зазначив, що він добровільно відшкодував потерпілому заподіяну шкоду.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_6 , призначити останньому узгоджену ними міру покарання, при цьому підтвердив, що ОСОБА_6 повністю відшкодував заподіяну шкоду у розмірі 300 грн, та що йому роз`яснені та зрозумілі наслідки укладення угоди та обмеження йому права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України, та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші, передбачені угодою заходи.
Отже, при вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд враховує, що злочин, передбачений ч. 2 ст.185 КК України є нетяжким.
Разом з тим, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені в п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України. Крім того, потерпілий ОСОБА_4 у свою чергу цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.
Крім того, перевіряючи угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених положеннями ст.65 КК України.
На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, а тому його дії підлягають кваліфікації ч. 2 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_6 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 66 КПК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. 67 КПК України, судом не встановлено, оскільки має місце повторність, як кваліфікуюча ознака.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, а саме з 15 серпня 2020 року (а.с. 110-113) у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 19.01.2021 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000614 від 15.08.2020 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 5 (п`яти) місяців арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, а саме з 15 серпня 2020 року (а.с. 110-113).
Уважати ОСОБА_6 таким, що відбув покарання за даним вироком повністю.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу.
Звільнити ОСОБА_6 з - під варти у залі суду негайно, як такого, що відбув покарання повністю.
Речові докази: диск DWD+RW зберігати при матеріалах кримінального провадження (133-134).
Речові докази: гаманець чорного кольору, грошові кошти в сумі 300 (триста) гривень, картки на проїзд в метро, дисконтні картки, сім картку «Водафон», банківські картки, згідно постанови від 27.08.2020 року (а.с. 136-137) повернути потерпілому ОСОБА_4 .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми у судовому засіданні.
Вирок може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку із визначених ст. ст. 394, 473 КПК України підстав.

Суддя М. Сазонова