ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/49/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову від 30.11.2020 про закриття кримінального провадження № 0000083 за ч. 1 ст. 125 КК України від 07.07.2020 року,-
ВСТАНОВИВ :
У грудні 2020 року адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача ВД Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 від 30.11.2020 про закриття кримінального провадження №20000083.
В обґрунтування вимог скарги посилався на те, що слідчим відділом Дарницького УП ГУНП в м Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000083 за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Вказані тілесні ушкодження нанесенні громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
06 липня 2020 року відомості про факт нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень внесені до обліків Дарницького УП-СО № 44422 та 07.07.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 0000083 щодо вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.
На даний час потерпілою встановлено, що органи слідства фактично припинили здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000083 та проведення будь-яких слідчих (розшукових) дій.
11 грудня 2020 року ОСОБА_8 отримано витяг з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, зі змісту якого їй стало відомо, що кримінальне провадження № 0000083 було закрите 30.11.2020 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
При цьому саму постанову про закриття кримінального провадження ОСОБА_6 не вручено до цього часу.
Винесена слідчим постанова всупереч ч. 2 ст. 9 КПК України не може відповідати принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження кримінального провадження та захисту особи від кримінальних правопорушень.
Разом з цим, перевірка обставин події за заявою ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. 214 КПК України належним чином не проводилася, підстави закриття провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України є необгрунтованими.
Заявник та її адвокат у судовому засіданні підтримали вимоги скарги та просили задовольнити з підстав викладених у її мотивувальній частині.
Прокурор та дізнавач у судове засідання не з`явились, про розгляд скарги повідомлені належним чином, проте надали на вимогу суду матеріали кримінального провадження №0000083для огляду у судовому засіданні.

Враховуючи, що відповідно до ст. 306 КПК України скарги на рішення про закриття кримінального провадження розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту їх надходження, а відсутність слідчого, який належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду скарги, не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя виходячи з загальних засад кримінального провадження: змагальності та розумних строків, вважає за необхідне розглянути скаргу з урахуванням наявних у розпорядженні суду матеріалів.

Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Так, забезпечуючи принцип доступу до правосуддя, в порядку ст. 21 КПК України та ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчим суддею відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду у судовому засіданні.
Статтею 55 Конституції України, кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим кодексом.
Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Статтею 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.
Дослідженням матеріалів кримінального провадження №0000083 встановлено наступні фактичні обставини справи.
У ході судового розгляду, слідчим суддею встановлено, що ВД Дарницького УП ГУНП у м. Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 07.07.2020, за фактом нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.
У липні 2020 року дізнавачем ВД Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 виносилась постанова про закриття кримінального провадження № 0000083 від 07.07.2020.
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Між тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000083, вказану постанову було скасовано постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №2 від 03.09.2020, що свідчить про те, що наразі кримінальне провадження триває.
ОСОБА_8 у свою чергу вказує на те, що 11 грудня 2020 року нею отримано витяг з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, зі змісту якого їй стало відомо, що кримінальне провадження № 0000083 було закрите 30.11.2020 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
У свою чергу, скаржник вказує на те, що також підтвердив у судовому засіданні, постанову про закриття кримінального провадження ОСОБА_6 не вручено до цього часу.
Тобто, слідчий суддя дослідивши матеріли кримінального провадження № 0000083 достеменно встановив, що оскаржувана постанова дізнавача від 30.11.2020 про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України останнім не виносилась та у матеріалах справи відсутня.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тобто, виходячи з положень ст.ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею того, що скаргу подала особа, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, що підлягають оскарженню до слідчого судді.
Таким чином, предметом оскарження у разі закриття кримінального провадження може бути лише постанова про закриття кримінального провадження.
Факт наявності відмітки про закриття кримінального провадження у витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань на думку скаржника не може бути підставою для скасування постанови, оскільки слідчий суддя позбавлений можливості перевірити процесуальне рішення у вигляді постанови на відповідність вимогам ст. 110 КПК України з огляду на зазначення у ній змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів прийнятого рішення, їх обґрунтування та посилань на відповідні положення КПК України.
Враховуючи те, що у ході розгляду вказаної скарги слідчим суддею встановлено, що дізнавачем ВД Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 не виносилась постанова від 30.11.2020 про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки така у матеріалах кримінального провадження відсутня, та на даний час досудове розслідування триває, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні даної скарги, слід відмовити через відсутність предмету оскарження.

Керуючись ст.ст. 22, 26, 110, 284, 303, 304, 306, 307, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову від 30.11.2020 про закриття кримінального провадження № 0000083 за ч. 1 ст. 125 КК України від 07.07.2020 року - відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: