Дата документу 20.08.2020 Справа № 554/7597/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження №0000022 від 08.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави із клопотанням, у якому просить продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000022 до 12-ти місяців, а саме: до 21.08.2021 року, посилаючись на те, що Слідчим управлінням Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000022 від 08.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, за фактом перевищення службових повноважень працівниками Оржицького РВ УМВС України в Полтавській області після затримання 14.11.2004 року ОСОБА_4 .

У ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 14.11.2004 року працівники міліції затримали заявницю у зв`язку з підозрою у вчиненні злочину. Згідно з твердженнями заявниці в Оржицькому відділі міліції вона зазнала жорстокого поводження працівників міліції та психологічного тиску з метою отримання від неї зізнавальних показань. Перебуваючи під вартою, у відділі міліції, заявниця написала «явку з повинною», в якій зізналась у скоєнні злочину у складі групи осіб. Після цього заявниця була допитана як підозрювана за відсутності захисника.

16.11.2004 року мати заявниці підписала договір про надання заявниці правової допомоги захисником, який неодноразово намагався побачитися із заявницею, проте з різних причин чергові працівники міліції відмовляли йому у доступі, у зв`язку з чим він скаржився до прокуратури Оржицького району.

15.09.2005 року Чорнухинський районний суд Полтавської області, незважаючи на твердження заявниці, що її зізнавальні показання були отримані працівниками міліції у результаті жорстокого поводження та за відсутності захисника, визнав заявницю винною у вчиненні злочину та обрав їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років.

15.03.2006 року Апеляційний суд Полтавської області скасував вирок та направив справу на новий розгляд. Після повторного розгляду справи районним та апеляційним судами Верховний Суд України залишив без змін вирок районного суду. Верховний Суд України зазначив, що вина заявниці була доведена її власними показаннями, а скарга заявниці на жорстоке поводження з нею працівників міліції була ретельно перевірена судами та законно відхилена у зв`язку з необґрунтованістю.

До Європейського суду з прав людини заявниця скаржилась за статтею 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на жорстоке поводження з нею працівників міліції з метою отримання від неї зізнавальних показань, а також непроведення органами влади ефективного розслідування такого провадження. Крім того, заявниця скаржилася за пунктом 1 та підпунктом «с» пункту 3 статті 6 Конвенції на використання для її засудження отриманих під тиском зізнавальних показань за відсутності заявника.

Європейський суд констатував порушення як матеріального, так і процесуального аспектів статті 3 Конвенції.

У ході досудового розслідування слідчим отримано в порядку ст.ст. 40, 93 КПК України копії судових рішень, а саме вироку Чорнухинського районного суду Полтавської області від 18.04.2007 року, ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 02.07.2008 року, ухвали Верховного Суду України від 26.03.2009 року.

З огляду на вищевказані судові рішення, встановлено, що доводи заявниці про застосування до засудженої працівниками міліції незаконних методів слідства, зокрема, фізичного насильства не визнані національними судами обґрунтованими.

Зокрема, встановлено, що під час судового слідства були допитані працівники міліції, які пояснили, що ні фізичного, ні психічного тиску до винних не учинялось.

Окрім того, доводи заявниці про застосування фізичного та психологічного впливу під час досудового слідства, неодноразові побиття під час знаходження в слідчому ізоляторі спростовуються актом судово-медичного огляду №809 від 22 листопада 2004 року, згідно якого у ОСОБА_4 будь-яких тілесних ушкоджень або слідів від них не виявлено.

Із повідомлень лікувальних закладів, долучених до справи, вбачається, що у зв`язку з загостренням хронічних захворювань засуджена оглядалась лікарями і тілесних ушкоджень виявлено не було.

Свідок ОСОБА_5 хірург Оржицької районної поліклініки в судовому засіданні засвідчив про те, що 25.11.2004 він оглядав затриману ОСОБА_4 і тілесних ушкоджень не виявив. У судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_6 підтвердив свій висновок про відсутність тілесних ушкоджень при огляді ОСОБА_4 22.11.2004 року.

Окрім того, під час досудового розслідування кримінального провадження направлено запит в порядку ст.ст. 40, 93 КПК України з метою встановлення чи надходили з 14.11.2004 року по дату звернення до прокуратури заяви та повідомлення ОСОБА_4 щодо неправомірних дій працівників Оржицького РВ УМВС України в Полтавській області, рішень, які приймались за вказаними заявами та повідомленнями.

На вищевказаний запит надано відповідь стосовно того, що в картотеці прокуратури області відсутні відомості щодо надходження звернень ОСОБА_4 . За повідомленням Лубенської місцевої прокуратури заяви від ОСОБА_4 не реєструвались. Наглядове провадження за скаргами ОСОБА_4 у прокуратурі Оржицького району за 2004 рік знищене у 2010 році за минуванням терміну зберігання.

05.08.2020 року слідчим прийняте рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення.

Однак постановою заступника начальника відділу прокуратури Полтавської області прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_7 від 18.08.2020 року вищевказана постанова слідчого про закриття кримінального провадження скасована з наступних підстав.

Слідчий зазначає, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 21.08.2020 року, однак закінчити досудове розслідування до даного терміну не представляється можливим, оскільки необхідно провести наступні слідчі (розшукові) дії, а саме: допитати у процесуальному статусі свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які були підсудними у кримінальній справі 11-571, встановити та допитати у якості свідків колишніх працівників Оржицького РВ УМВС України в Полтавській області щодо обставин викладених у заяві ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, слідчий просить задовольнити клопотання.

В судовому засіданні слідчий підтримала клопотання, просила задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст.294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу.
Відповідно до ст.295 КПК України продовження строку досудового розслідування кримінального правопорушення, у випадку, визначеному пунктом 1 частини третьої статті 294 цього Кодексу, здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування.
Статтею 295-1 КПК України визначений порядок продовження строку досудового розслідування слідчим суддею, згідно якої, у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.

Як вбачається з клопотання, у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000022 від 08.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
На обґрунтування обставин, які перешкоджають закінчити розслідування кримінального провадження в терміни до 21.08.2020 року слідчим зазначено, що необхідно провести наступні слідчі (розшукові) дії: допитати у процесуальному статусі свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які були підсудними у кримінальній справі 11-571, встановити та допитати у якості свідків колишніх працівників Оржицького РВ УМВС України в Полтавській області щодо обставин викладених у заяві ОСОБА_4 .
Тобто, на даний час існують об`єктивні причини через які досудове розслідування не може бути завершене в терміни, передбачені ст. 219 КПК України, проведення вказаних слідчих та процесуальних дій необхідно для всебічного, повного та об`єктивного розслідування у кримінальному провадженні органу досудового розслідування.

Згідно ч.2 ст.219 КПК України строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому, загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: 1) двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості; 3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Однак, доводи слідчого, щодо необхідності для завершення досудового розслідування дванадцятимісячного строку не доведені доданими до клопотання доказами, а тому на переконання слідчого судді, для здійснення зазначених слідчим заходів, доцільно продовжити строк досудового розслідування до шести місяців.
Враховуючи, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000022 від 08.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, спливає 21.08.2020 року, але для всебічного, повного та об`єктивного розслідування у кримінальному провадженні органу досудового розслідування необхідно виконати вказаний вище обсяг процесуальних та слідчих дій, які неможливо здійснити до закінчення строку досудового розслідування, встановленого ст.219 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого що підлягає частковому задоволенню, а тому вважає необхідним визначити строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 21.02.2021 року.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 219, 294, 295-1 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження №0000022 від 08.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, - задовольнити частково.

Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000022 від 08.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, до шести місяців, тобто до 21.02.2021 року.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1