Справа № 632/1224/20
провадження № 1-кп/632/114/20

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайський Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

якому висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000288 від 05 червня 2020 року щодо ОСОБА_4 , якому висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Під час судового розгляду прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на те, що на даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершено, ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які зокрема були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, не зменшились і не зникли. Так, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, оскільки розуміючи тяжкість кримінального покарання за вчинений злочин може залишити місце свого мешкання, у тому числі шляхом виїзду за межі району, області, враховуючи відсутність стійких соціальних зв`язків. Також свідки та потерпілий проживають в одному населеному пункті з обвинуваченим, у минулому були друзями, що свідчить про наявність ризику впливу обвинуваченого на учасників кримінального провадження.

Прокурор зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що у даному кримінальному провадженні відпали ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначивши, що його підзахисний не має наміру переховуватись від суду, потерпілий та свідки по справі майже всі допитані. При цьому, звернувся до суду з клопотанням про зміну стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, де проживав з матір`ю, 1966 року народження та бабусею, 1934 року народження, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків. Його бабуся 1934 року народження перебуває на диспансером обліку у зв`язку з хворобою серця та голови, у зв`язку з чим потребує постійного догляду, його мати 1966 року народження у 2016 році отримала травму стопи, після чого також має проблеми зі здоров`ям. Крім того на даний час обвинувачений частково відшкодував потерпілому, спричинену матеріальну шкоду у розмірі 7000 грн, що свідчить про те, що обвинувачений немає наміру переховуватися від суду, а навпаки має намір почати працювати, щоб відшкодовувати потерпілому шкоду. Звернув увагу суду , що ПП «Рязанов» має намір працевлаштувати ОСОБА_4 ..

Обвинувачений ОСОБА_4 також прохав про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки має намір відшкодувати шкоду, спричинену потерпілому, а для цього йому необхідно почати працювати, що неможливо в умовах слідчого ізолятора. Зазначивши що від органів досудового розслідування не переховувався і не має наміру переховуватися у майбутньому, також не має наміру незаконно впливати на потерпілого і свідків.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора, зазначивши, що обвинувачений, у разі зміни запобіжного заходу, може переховуватися від суду, оскільки немає стійких соціальних зв`язків та розуміючи, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим та розмір шкоди, яку він повинен буде відшкодувати .
З`ясувавши думки прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, суд доходить подальшого висновку.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, зобов`язаний встановити, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 06 червня 2020 року ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та у подальшому застосований до обвинуваченого запобіжний захід був продовжений судом, останній раз - до 25 грудня 2020 року, включно.

Суд вважає, що з моменту взяття ОСОБА_4 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, хоча частково і змінились обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Так, з урахуванням того, що судом був допитаний потерпілий, який заперечував наявність тиску на нього зі сторони обвинуваченого, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (щодо впливу на потерпілого), на думку суду втратив свою актуальність.

Разом з цим, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку суду, продовжує існувати. При цьому, суд приймає до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Отже, надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд вважає, що з урахуванням висунутого обвинувачення існує можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні не завершено, а тому існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій, оскільки реальна загроза покарання у вигляді позбавлення волі може спонукати людину, вживати всі можливі заходи, спрямовані на уникнення від кримінальної відповідальності,.

Крім того, оцінюючи ризик втечі у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58), суд приймає до уваги, що обвинуваченому ОСОБА_4 висунуто обвинувачення, у вчиненні кримінального правопорушення відносно життя та здоров`я фізичної особи, до взяття під варту обвинувачений офіційно ніде не працював, дітей немає, за місцем реєстрації обвинувачений останній час не проживав, як вбачається з акту КП «ЖИЛСЕРВІС» Первомайської міської ради Харківської області за № 1425 від 28.08.2020 року ОСОБА_4 фактично проживав більш 5 років у квартирі своєї бабусі ОСОБА_7 1934 року народження за адресою: АДРЕСА_2 , разом з матір`ю ОСОБА_8 . При цьому, обвинувачений пояснив суду, що його мати ОСОБА_8 на даний час офіційно працює та здійснює догляд за бабусею, також у ОСОБА_4 є рідний брат. Інших даних про міцність соціальних зв`язків за місцем проживання обвинуваченого, які б свідчили про наявність стримуючого фактору для подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суду не надано.

Крім того, на сьогодні не допитаний свідок ОСОБА_9 , яка проживає в одному населеному пункті з обвинуваченим, що свідчать про продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Отже, суд вважає, що сукупність наведених чинників свідчить про певну ступінь ймовірності того, що обвинувачений може вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду. Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання вищезазначеним ризикам шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

Також, на думку суду, у даному випадку тримання особи під вартою є виправданим, оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_4 висунуто обвинувачення, у вчиненні кримінального правопорушення відносно життя та здоров`я фізичної особи.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим та його захисником, проте в даному конкретному випадку, суд доходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі. Посилання захисника на наявність у обвинуваченого на утриманні бабусі похилого віку та матері, суд не може взяти до уваги, оскільки ця обставина існувала на час вчинення злочину, і не стала стримуючим фактором для обвинуваченого від противоправних дій, які йому інкримінуються. Отже, доводи клопотання захисника не спростовують встановлених судом обставин та не спростовують існування вищезазначених ризиків.

Таким чином, з огляду на значимі для даного провадження обставини, враховуючи, окрім наявності даних про обґрунтованість підозри до ступеню необхідного для даної стадії судового процесу та наявності ризиків, передбаченого п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, суд, оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, відомості, що стосуються особи обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутність жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість тримання обвинуваченого під вартою, доходить висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню частково. У клопотанні захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого про застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту слід відмовити.

Разом з тим, враховуючи тривалість судового розгляду, протягом якого ризики у даному кримінальному провадженні зменшились, відповідно до вимог ч. 5 п. 3 ст. 182 КПК України, суд доходить до висновку про можливість визначення обвинуваченому ОСОБА_4 застави у розмірі 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави в достатній мірі буде гарантувати виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, в разі внесення застави на обвинуваченого будуть покладені такі обов`язки, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись із населеного пункту, у якому він мешкає, за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідного органу державної влади, у разі наявності, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 350 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити частково.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», застосований відповідно до ухвали слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06 червня 2020 року, продовжити по 20 лютого 2021 року, включно.
Визначити ОСОБА_4 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 35 (тридцять п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 73570 (сімдесят три тисячі п`ятсот сімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за такими реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26281249; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0006674; призначення платежу: застава у справі № 632/97/20, провадження № 1-кп/632/45/20), до сплину терміну тримання під вартою.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатись із населеного пункту, у якому він мешкає, за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади, у разі наявності, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Первомайського міськрайонного суду Харківської області, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Первомайський міськрайонний суд Харківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави до 20 лютого 2021 року.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику, негайно після її проголошення, направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для виконання, захиснику, до відома.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1