Справа № 405/7823/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 11.09.2020 року про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В :

слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того просив застосувати заборону відчуження та розпорядження вказаним майном.
В обґрунтування клопотання вказав, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000041 від 11.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Гайворон, Кіровоградської області, громадянин України, українець, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , перебував на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Досудовим розслідуванням встановлено, 08.09.2020, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, громадянин ОСОБА_5 , перебуваючи на особистому прийомі у ОСОБА_4 у приміщенні службового кабінету ІНФОРМАЦІЯ_2 розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , повідомив останнього, що його товариш ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 (на момент розмови 21 повний рік) відповідно до свого віку повинен пройти строкову військову службу, однак враховуючи, що він є одним годувальником в сім`ї, де проживає його хвора мати, він не може призиватись для проходження строкової служби. На це ОСОБА_4 повідомив, що вивчить особову справу призовника ОСОБА_6 , щоб розуміти суть питання.

08.09.2020 ОСОБА_4 , використавши, надану йому зазначеними нормативними актами владу та службові повноваження військового комісара, ознайомився із матеріалами особової справи ОСОБА_6 . При цьому, ОСОБА_4 , усвідомив можливість використання наданих йому повноважень для особистого збагачення в ситуації, що склалася за рахунок зацікавлених осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і в нього виник злочинний умисел на одержання від ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 неправомірної вигоди за внесення на розгляд призовної комісії клопотання про надання ОСОБА_6 відстрочки від призову на строкову військову службу за сімейними обставинами (хворобою матері), та позитивне його вирішення.

Слідуючи злочинному умислу, цього ж дня після ознайомлення з особовою справою ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, запросив до службового кабінету ОСОБА_5 та виказав останньому протиправний варіант вирішення питання призовника ОСОБА_6 , а саме надання йому - військовому комісару ОСОБА_4 неправомірної вигоди матеріального характеру за вирішення питання про прийняття рішення уповноваженою комісією з призову про надання призовнику ОСОБА_6 відстрочки від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтею 17 названого Закону.

В подальшому, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 мали зустрічі, у ході яких останній висловив прохання передати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 3450 (три тисячі чотириста п`ятдесят) гривень за внесення ОСОБА_4 на розгляд призовної комісії клопотання про надання ОСОБА_6 відстрочки від призову на строкову військову службу за сімейними обставинами (хворобою матері), та позитивне його вирішення.

У подальшому, 06.10.2020 ОСОБА_4 , з метою одержання неправомірної вигоди, в ході телефонної розмови з ОСОБА_5 , повідомив про необхідність надання неправомірної вигоди в сумі 3450 (три тисячі чотириста п`ятдесят) гривень, шляхом перерахування коштів на банківську картку № НОМЕР_1 (власник ОСОБА_7 , начальник відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу РВК) за внесення на розгляд призовної комісії клопотання про надання ОСОБА_6 відстрочки від призову на строкову військову службу за сімейними обставинами (хворобою матері), та позитивне його вирішення.

Надалі, 06.10.2020 об 11 год. 21 хв. ОСОБА_4 , одержав неправомірну вигоду у виді грошових коштів в розмірі 3450 грн., яку ОСОБА_5 перерахував на картковий рахунок № НОМЕР_1 за внесення на розгляд призовної комісії клопотання про надання ОСОБА_6 відстрочки від призову на строкову військову службу за сімейними обставинами (хворобою матері), та позитивне його вирішення.

04.11.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.368 КК України.

У зв`язку з чим, з метою забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_4 , виникла необхідність у накладенні арешту на майно останнього.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, встановлено, що ОСОБА_4 має у власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
З посиланням на викладені обставини вказується на наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання.

Слідчий на розгляд клопотання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, просив клопотання задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 172 Кримінального процесуального кодексу України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до частини другої цієї статті клопотання може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їхніх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного, оскільки у разі повідомлення останнього про розгляд даного клопотання є ризик, що майно, на яке планується накласти арешт, може бути непоправно втрачене, та на підставі наявних матеріалів представлених слідчому судді стороною кримінального провадження.
Дослідивши надані стороною кримінального провадження матеріали, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого і застосування арешту на майно.

Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема, є арешт майна.
відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1)збереження речових доказів;
2)спеціальної конфіскації;
3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення ( цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Надані слідчому судді матеріали свідчать, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, якою передбачено покарання у вигляді конфіскації майна ( п.3 ч.2 ст.170 КПК України).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, встановлено, що ОСОБА_4 має у власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення можливої конфіскації майна, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Керуючись ст.ст. 170- 173, 175 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 11.09.2020 року про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заборонити розпорядження вказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_8