15.12.2020 Єдиний унікальний номер 205/1948/17
Провадження №1-кп/205/600/20
Єд.унік.№205/1948/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника: адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000789 від 19 березня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, раніше не засудженого; не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.297 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , 18 березня 2017 року, близько 15 години, будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебував на території кладовища, яке розташоване за адресою: м.Дніпро, вул..Андрійченка, де побачив металеву трубу, яка слугувала опорою надгробних плит та пам`ятників на могилах ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , 03.05.1944-14.04.1986 та невідомої могили, якою вирішив заволодіти. Реалізуючи свій злочинний умисел на наругу над могилою з метою заволодіння предметами, що знаходяться на місці поховання, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, демонструючи своє негативне ставлення до суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та прояву поваги до пам`яті покійних, обвинувачений ОСОБА_5 , в той же день та час, перебуваючи у зазначеному місці, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих міркувань, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до могили похованих ОСОБА_6 , НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , 03.05.1944-14.04.1986 та невідомої могили, шляхом вільного доступу, за допомогою мускульної сили рук та металевої труби червоного кольору, витягнув з-під землі та викрав металеву трубу, яка слугувала опорою надгробних плит та пам`ятників з могил ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , 03.05.1944-14.04.1986 та невідомої могили, чим порушив цілісність місця поховання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся за вчинене та підтвердив суду, що дійсно він, при вказаних в обвинувальному акті обставинах, перебуваючи на території кладовища по вул.Андрійченка, за допомогою рук витягнув з-під землі та викрав металеву трубу, яка слугувала опорою для могил ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невідомої могили, чим порушив їх цілісність, яку в подальшому продав.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.3 ст.297 КК України, як наруга над могилою, а також незаконному заволодінні предметами, що знаходилися на могилі, вчинена з корисливих мотивів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , передбаченою ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання, суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З огляду на зазначене, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , щирого каяття останнього та позиції прокурора, який орієнтував суд на застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.297 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на чотири роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не обирати.

Речовий доказ, яким було визнано фрагмент металевої труби червоного кольору, довжиною 1 м., який зберігається в камері зберігання Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1