КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/930/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 584 КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор», апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

особи, щодо якої застосовано екстрадицій ний арешт ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 11.12.2020 року задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення питання Офісом Генерального прокуратура про його видачу і фактичну передачу до Російської Федерації строком на 60 діб, а саме: з 09.12.2020 року по 06.02.2021 року включнощодо:

ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Махачкали Республіки Дагестан, громадянина Російської Федерації,маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні злочинів на території Російської Федерації передбачених ст. 205.3, ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 205.5, ч. 1 ст. 205.1 КК Російської Федерації.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 11.12.2020 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею не в повній мірі були дотримані вимоги кримінально процесуального закону та не надано належної оцінки обставинам, які необхідно врахувати під час розгляду.
ОСОБА_7 має на утриманні трьох малолітніх дітей, одружений, проживає за місцем реєстрації дружини, де його і було затримано. В даний час звернувся до Державної міграційної служби з заявою про надання йому статусу біженця і розгляд даної заяви наразі триває.
Захисник зазначає, що ОСОБА_7 вже затримувався в 2019 році і відносно нього застосовано екстрадиційний арешт, який в подальшому був змінений на домашній арешт, який продовжений не був. Прокурором не було надано доказів, що ОСОБА_7 знаходиться в розшуку на території України або порушував обов`язки щодо знаходження за місцем реєстрації. Весь час він перебував в м. Києві та здав добровільно документ для виїзду закордон.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та особи до якої ініційовано клопотання про екстрадиційний арешт, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, Офісом Генерального прокурора отримано запит компетентного органу Російської Федерації про видачу ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ) для притягнення до кримінальної відповідальності.
18.11.2019 року до прокуратури Київської області надійшло доручення з Офісу Генерального прокурора на проведення, відповідно до вимог ст.587 КПК України, екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ) до Російської Федерації.
Відповідно до інформації та матеріалів, наданих російською стороною ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ) перебуває в міжнародному розшуку у зв`язку з вчиненням останнім злочинів, передбачених ст. 205.3, ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 205.5, ч. 1 ст. 205.1 КК Російської Федерації.
Постановою слідчого СГ MB МВС Росії «Лакский» від 24.01.2018 року ОСОБА_7 оголошено в розшук.
Постановою MB МВС Росії «Лакский» від 09.03.2018 року ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук.
Постановою Лакского районного суду від 30.03.2018 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.
Постановою слідчого відділу з розслідування злочинів організованих злочинних груп по екстремізму та тероризму СЧ СУ МВС по Республіці Дагестан від 30.10.2019 року ОСОБА_7 притягнуто як обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 205.5, ст. 205.3, ч. 1 ст. 205.1 (в ред. Федерального закону 09.12.2010 № 352-ФЗ) КК Російської Федерації.
ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , розшукується за вчинення злочинів, передбачених ст. 205.3, ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 205.5, ч. 1 ст. 205.1 КК Російської Федерації, що в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність відповідає ч. 2 ст.260, ч. ч. 1, 4 ст. 447 КК України, строк покарання за які передбачено позбавлення волі до 10 років, а тому є екстрадиційними злочинами.
Законодавством РФ передбачено покарання за діяння, яке інкримінується ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі строком до 20 років.
Строк давності притягнення громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності за вчинення ним злочинних діянь, відповідно ст. 49 КК України, не закінчився.
09.12.2020 року о 08 год. 30 хв. працівниками сектору РЗЗГ ВКП Святошинського УП ГУ НП в місті Києві, затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно інформації наданої Департаментом міжнародного поліцейського співробітництва НП України розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст. 205.3, ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 205.5, ч. 1 ст. 205.1 КК Російської Федерації.
Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.10.2019 року до ОСОБА_7 в порядку ст. 583 КПК України застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації про його видачу.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.11.2019 року до ОСОБА_7 був застосований екстрадиційний арешт, строком на 60 діб.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13.01.2020 року до ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.03.2020 року до ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16.07.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу.
11.12.2020 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_8 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення питання Офісом Генерального прокуратура про його видачу і фактичну передачу до Російської Федерації.
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 11.12.2020 року клопотання прокурора задоволено та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення питання Офісом Генерального прокуратура про його видачу і фактичну передачу до Російської Федерації строком на 60 діб, а саме: з 09.12.2020 року по 06.02.2021 року включно.
З таким висновком колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування екстрадиційного арешту, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 584 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу.

Відповідно до положень ч.ч. 1-4 ст. 584 КПК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. Разом із клопотанням на розгляд слідчого судді подаються: копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), засвідчена центральним органом України; документи про громадянство особи; наявні матеріали екстрадиційної перевірки. Матеріали, що подаються слідчому судді, мають бути перекладені державною мовою або іншою мовою, передбаченою міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. При вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 27.11.2014 року(справа «Хомулло проти України» , заява № 47593/10 ), суд повторно зазначав, що мета пункту 4 статті 5 полягає у забезпеченні права осіб, яких затримано і взято під варту, на судовий контроль за законністю застосованого до них заходу (див. рішення від 11 жовтня 2007 року у справі «Насруллоєв проти Росії» (Nasrulloyev v. Russia), заява № 656/06, п. 86).

Більше того, пункт 4 статті 5 Конвенції, гарантуючи взятим під варту особам право ініціювати судове провадження для встановлення законності позбавлення їх свободи, також проголошує їхнє право на судове рішення стосовно законності тримання під вартою, що має бути ухвалене без зволікань після порушення такого провадження, а також на рішення суду про звільнення, якщо виявиться, що тримання під вартою незаконне (див. вищенаведене рішення у справі «Барановський проти Польщі» (Baranowski v. Poland), п. 68). Існує особлива потреба у швидкому рішенні щодо законності тримання під вартою у випадках, коли триває судовий розгляд, оскільки підсудний має повною мірою користуватися перевагами принципу презумпції невинуватості (див. рішення від 4 жовтня 2001 року у справі «Іловєцький проти Польщі» (Ilowiecki v. Poland), заява № 27504/95, п. 76). Та ж логіка може застосовуватися і до тримання під вартою до вирішення питання щодо екстрадиції, коли розслідування ще триває (див. рішення від 8 січня 2009 року у справі «Худякова проти Росії» (Khudyakova v. Russia), заява № 13476/04, п. 92)

Матеріали клопотання прокурора про застосування щодо громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) не містять доказів щодо обставин, які б свідчили про те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України наявні або з`явилися нові ризики, які б виправдовували тримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 під вартою.
За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчим суддею при постановленні ухвали не було обґрунтовано, що застосування щодо громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не буде недостатнім для забезпечення виконання останнім належної процесуальної поведінки.

З урахуванням вказаного, а також даних в їх сукупності про особу ОСОБА_7 , його віку, наявності місця проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , міцність його соціальних зв`язків, а саме перебування в офіційному шлюбі з громадянкою України та наявності на утриманні двох неповнолітніх дітей, також останній звернувся до Державної міграційної служби України із заявою про надання йому статусу біженця, яка перебуває на розгляді, здав на зберігання свій паспорт для виїзду закордон, колегія суддів приходить до висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою (екстрадиційним арештом), застосувавши до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, строком до 06.02.2021 року включно, з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 11.12.2020 року підлягає скасуванню як незаконна, а апеляційна скарга захисника задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про часткове задоволення клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_8 про застосування щодо громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування щодо останнього цілодобового домашнього арешту, з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.

Керуючись ст. ст. 181, 183, 404, 405, 407, 584 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 11.12.2020 року задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення питання Офісом Генерального прокуратура про його видачу і фактичну передачу до Російської Федерації строком на 60 діб, а саме: з 09.12.2020 року по 06.02.2021 року включно щодо ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення питання Офісом Генерального прокуратура про його видачу і фактичну передачу до Російської Федерації строком на 60 діб, а саме: з 09.12.2020 року по 06.02.2021 року включнощодо ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.
Застосувати до громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 06.02.2021 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки:

- не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає без дозволу прокурора або суду;

- з`являтися за викликом до прокурора або суду за першою вимогою;

- повідомляти прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та/або інші документи, що дають право на виїзд за межі території України;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали визначити до 06 лютого 2021 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали покласти на орган національної поліції за місцем перебування ОСОБА_7 під домашнім арештом, а контроль за її виконанням на прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_8 .
Шейхова ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти звільнити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3