Справа № 344/575/21
Провадження № 11-сс/4808/24/21
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 січня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 січня 2021 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 47 днів до 02 березня 2021 року включно, в межах строку досудового розслідування. Визначено розмір застави в межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 136200 гривень.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді , захисник адвокат ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та застосувати до ОСОБА_8 будь який інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Зокрема, захисник посилається на те, що слідчий суддя не обґрунтував належним чином існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та не навів будь-яких доказів необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що слідчий суддя не врахував те, що підозрюваний має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, одружений, на утриманні має дитину інваліда дитинства та неповнолітню дитину, готовий співпрацювати зі слідством для встановлення істини по даній справі, офіційно працевлаштований. Вказані обставини, на думку захисника, дають всі підстави вважати, що до ОСОБА_8 можливо застосувати будь який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги;

- прокурор заперечив доводи і вимоги поданої апеляційної скарги і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001982, внесеному до ЄРДР 31.08.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України.

30 грудня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 6 років.

Зокрема, органом досудового розслідування встановлено, що в період часу з 10 год 28.08.2020 по 21 год 30.08.2020, ОСОБА_8 з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа до вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 , проник в її середину, звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_10 , а саме: золоті вироби на загальну суму 3000 грн; срібні вироби на загальну суму 6 250,6 грн; ноутбук марки «HP» модель «Pavilion Laptop 15-cw1005ua», сірого кольору, вартістю 13 000 грн; жіночу сумку марки «O bag Classic», розміром 35х33х40 см, кольору хакі, вартістю 1467 гривень; грошові кошти в сумі 4000 гривень.

Після вчинення крадіжки, ОСОБА_8 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 27 717,6 гривень.

Крім цього, ОСОБА_8 , в період часу з 15 год 30 хв 15.08.2020 по 19 год 12.09.2020, шляхом підбору ключа до вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , незаконно проник до вказаного приміщення, звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_11 , а саме: золоті вироби на загальну суму 58 193,7 грн; мультитул марки «Mammut», металеві сірого кольору, вартістю 280 грн; мисливський туристичний ніж марки «Сolumbia», модель «3083», вартістю 300 гривень.

В подальшому, ОСОБА_8 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 58 773,7 гривень.

Також встановлено, що ОСОБА_8 , в період часу з 13 год 30 хв 19.09.2020 по 19 год 15 хв 21.09.2020, з метою таємного викрадення чужого майна, яке знаходилося у приміщенні квартири потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , розташованої по АДРЕСА_3 , шляхом підбору ключа до вхідних дверей квартири, незаконно проник всередину вищевказаного приміщення, звідки таємно викрав майно потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а саме: золоті ювелірні вироби на загальну суму 63 527,32 грн; срібні ювелірні вироби на загальну суму 1410, 91 грн; наручний фітнес-браслет марки «Xiaomi Miband 4», вартістю 300 грн; фотоапарат марки «Canon» модель «EOS 40D», чорного кольору, вартістю 4000 грн; грошові кошти в сумі 30 000 гривень.

В подальшому, ОСОБА_8 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 99 238,57 гривень.

Окрім цього, в період часу з 11 год по 17 год 03.10.2020, ОСОБА_8 , шляхом підбору ключа до вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 , незаконно проник до вказаного приміщення, звідки таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_14 , а саме: грошові кошти в сумі 1000 доларів США, що в перерахунку в національну валюту згідно курсу Національного банку України станом на 03.10.2020 становить 28 330 грн; грошові кошти в сумі 1600 Євро, що в перерахунку в національну валюту згідно курсу Національного банку України станом на 03.10.2020 становить 54 912 гривень.

В подальшому, ОСОБА_8 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 83 242 гривень.

Крім цього, в період часу з 05.09.2020 по 19 год 45 хв 10.10.2020, ОСОБА_8 , з метою таємного викрадення чужого майна, яке знаходилося у приміщенні житлової квартири потерпілого ОСОБА_15 , розташованої по АДРЕСА_5 , шляхом підбору ключа до вхідних дверей вищевказаного приміщення, незаконно проник всередину вказаної квартири, звідки таємно викрав з квартири телевізор марки «Samsung» модель «UE43J5202AU» S: ZZC34CM700253, вартістю 10 498,98 грн, який належав потерпілому ОСОБА_15 .

В подальшому, ОСОБА_8 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 майнову шкоду на вказану суму 10 498,98 гривень.

Продовжуючи свою незаконну діяльність, ОСОБА_8 , в період часу з 23 год. 44 хв 06.11.2020 по 05 год 26 хв, 07.11.2020, шляхом підбору ключа до вхідних дверей ветеринарної клініки « НОМЕР_1 », яке знаходиться по АДРЕСА_6 , в якому здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_16 , незаконно проник до вищевказаного приміщення, звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_16 , а саме: ноутбук марки «Acer» модель «eMachines G525», вартістю 3000 грн; медичні препарати для тварин на загальну суму 35 421,05 грн; товари для тварин на загальну суму 9178,24 грн; регулятор маркування «Vitotronic 2004Q1B», № , вартістю 15 686,1 грн; модуль розширення маркування «AM1», , вартістю 3511,56 грн; Т-елемент маркування «G1 112» (комплект), № , вартістю 2856,66 грн; грошові кошти в сумі 904 гривень.

В подальшому, ОСОБА_8 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_16 майнову шкоду на загальну суму 65 148,67 гривень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України.

При цьому, висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри за ч.3 ст. 185 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому перевірці під час апеляційного розгляду не підлягають.

Колегія суддів також вважає, що слідчий суддя дійшла правильного висновку стосовно того, що слідчим і прокурором надано достатньо даних, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які полягають в можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 усвідомлює про можливу неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 в минулому вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів та на даний час підозрюється у вчиненні нового умисного злочину, офіційно не працює, джерело доходів невідоме, що свідчить про можливість вчинення ним у майбутньому нових злочинів з метою незаконного збагачення.

Крім того, під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею встановлено, що підозрюваний із 04 травня 2020 року на підставі ухвали Івано-Франківського апеляційного суду перебував на цілодобовому домашньому арешті, після закінчення строку дії ухвали, як вбачається із матеріалів клопотання, підозрюваний у серпні, вересні, жовтні неодноразово вчинив нові злочини проти власності. Під час проведення обшуку житла підозрюваного було віднайдено викрадені речі, а саме: ключі від автомобіля, плазмовий телевізор, модель та серійний номер якого співпадає з наданими потерпілим документами. Як вбачається із висновку експерта від 23.12.2020 року частина циліндрового механізму замка, вилучена з квартири АДРЕСА_7 (квартира потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ), з частиною циліндрового механізму сірого кольору, вилученою в ході проведення обшуку в квартирі по АДРЕСА_8 (квартира у якій проживає підозрюваний), до розділення складали одне ціле.

Колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри в тому, що ОСОБА_8 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, вчинив тяжкі кримінальні правопорушення після закінчення строк дії ухвали про обрання йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, свідчить не тільки про неспроможність вказаного запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а і вказує на наявність достатньо високого ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про те, що відсутні ризики, передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі слідчого судді та підтверджуються матеріалами провадження.

Обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахувала обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненому, міцність соціальних зв`язків підозрюваного та характеризуючі його особу дані, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Колегія суддів вважає, що обставини, які вказані захисником підозрюваного в апеляційних доводах, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки тільки характеризують підозрюваного і не виключають наявність встановлених в судовому засіданні ризиків.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу та тяжкості злочину, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі у вигляді домашнього арешту, суд апеляційної інстанції не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя обґрунтовано вказав на можливість обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

При вирішенні питання про альтернативний запобіжний захід у вигляді застави слідчий суддя обґрунтовано керувався вимогами ч. 5 ст. 182 КПК України, якою встановлені чіткі розміри застави, що дає можливість досягти мети запобіжного заходу без обмеження права на свободу та особисту недоторканність.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить захисник, немає, а тому ухвалу слідчого судді належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст.177,178,183,184,376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 січня 2021 року про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5