Справа № 204/4761/20
Провадження № 1-в/204/883/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро у приміщенні залу судових засідань заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , представника установи ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:

Постановою Місцевого суду Дзержинського району м. Харкова від 09 квітня 2012 року, відносно ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 661 від 20 липня 2020 року, зазначено про те, що внаслідок медикаментозної терапії в поєднанні з реабілітаційними заходами психічний стан хворого покращився з березня 2019 року та є стабільним з липня 2019 року, що підтверджується дезактуалізацією маячної симптоматики, відсутністю агресивних тенденцій, проявів афективної нестійкості, спокійною, упорядкованою поведінкою пацієнта. З лютого 2020 року сформувалось вірне розуміння свого стану, проявів присутньої у нього хронічної психічної хвороби, необхідність лікування. Також вироблені позитивні соціальні та лікувальні настанови. Має реальні плани на майбутнє. Підтримує родинні стосунки. Висловлює формальний жаль з приводу скоєного. Таким чином, ОСОБА_7 , 1988 року народження, за своїм психічним станом особливої небезпеки для оточуючих не становить. Подальшого застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує. Для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру та проведення реабілітаційних заходів може бути переведений до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.
Від особи, відносно якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_7 до суду надійшла заява, в якій він відмовився приймати участь у судовому засіданні, просив розглянути заяву без його участі.
В судовому засіданні представник Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» ОСОБА_6 заяву просила задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні заяви, оскільки поліпшення стану ОСОБА_7 є не достатньо тривалим, в зв`язку з чим не можливо вірно визначити чи є підстави для переведення його на лікування у лікарню з посиленим наглядом.
Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення розглядуваної заяви.
Обговоривши подання, заслухавши учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З висновку комісії лікарів-психіатрів № 661 від 20 липня 2019 року вбачається, що з квітня 2018 року маячна симптоматика мала вигляд «застиглого» патопсихологічного феномену, фабула її змінювалась та не поширювалась, була скерована в минуле. У психічному стані були наявні афективно-поведінкові розлади у вигляді грубості, розгальмованості, роздратованості,конфліктності, прояви вербальної агресії на адресу медичних працівників з опозиційною налаштованістю до вимог режиму відділення. Жалю з приводу скоєного не висловлював. Критичні здібності до стану свого здоров`я були відсутні. Необхідності лікування не розумів. В процесі подальшого лікування з березня 2019 року у психічному стані намітилась деяка позитивна динаміка: маячні ідеї отруєння, буденних відносин, фізичної шкоди на адресу загиблої матері втратили актуальність для пацієнта. Про свої хворобливі переживання минулого розповідав спокійно, казав, що «тоді мав думки, що мати мене ображала, казала погані слова пошепки, додавала до їжі скло, ліки, які викликають статеве збудження. Наразі такої впевненості в мене не має, може щось вважалося, для мене це зараз не є важливим». Наявність оманів сприйняття заперечував. Поведінка набула більш упорядкованого характеру, конфліктів не відмічалось, агресивних тенденцій не проявляв. Але в клінічній картині ще спостерігалось не усвідомлення тяжкості скоєного, не сформованість позитивних терапевтичних настанов. В процесі подальшого лікування та в поєднанні з реабілітаційними заходами з липня 2019 року параноїдна симптоматика дезактуалізована. Оманів сприйняття не виявляв. Поведінка мала спокійний, упорядкований характер без агресивних тенденцій, конфліктних ситуацій. З лютого 2020 року була сформована формальна вірна критика до свого стану (визнавав в себе наявність хронічного психічного захворювання, що потребує постійного лікування). Висловлював формальний жаль щодо скоєного. Були сформовані позитивні соціальні настанови (мав реальні плани на майбутнє працювати за спеціальністю маляра). Налагоджені добрі стосунки з сестрою. Висловлював наміри в подальшому регулярно відвідувати лікаря психіатра та приймати підтримуючу терапію. Станом на теперішній час хворий особливої небезпеки для оточуючих не становить.
Тобто, лише з лютого 2020 року сформувалось вірне розуміння свого стану, проявів присутньої у нього хронічної психічної хвороби, необхідності лікування, вироблені позитивні соціальні та лікувальні настанови, висловлює формальний жаль з приводу скоєного. Однак, такі покращення не є достатньо тривалими, та такими, що могли б свідчити про можливість проведення реабілітаційних заходів в умовах спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.
Таким чином, суд вважає, що розглядувана заява задоволенню не підлягає, оскільки покращення які настали в психічному стані ОСОБА_7 з лютого 2020 року є не достатньо тривалими, а відношення останнього до вчиненого суспільно-небезпечного діяння є формальним.
Керуючись ст. 94, ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -
П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1