Справа № 385/557/20
ВИРОК

іменем України

19.11.2020 рокум. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000089 від 21.02.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бандурове, Гайворонського району, Кіровоградської області, громадянки України, неодруженої, яка має вищу освіту, яка на утриманні непрацездатних, малолітніх та осіб похилого віку не має, працює головним бухгалтером Сальківського житлово-комунального підприємства, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , судимої:

- 01.02.2018 вироком Апеляційного суду Кіровоградської області за ч.1,ч.3 ст. 191, ч.1,ч.3 ст. 358, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з банківською діяльністю, та займатися банківською діяльністю на строк 3 роки із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України,
встановив :

ОСОБА_4 вчинила привласнення чужого майна, яке перебувало в віданні особи, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.191 КК України, за таких обставин:

Відповідно до наказу №827-к від 18.06.2011 філії Кіровоградського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ОСОБА_4 призначено на посаду контролера касира територіального відокремленого безбалансового відділення №10010/0166 філії Кіровоградського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Ощадбанк»), яку вона продовжувала обіймати до 10.01.2017, оскільки була звільнена, у зв`язку зі скороченням штату працівників (п.1 ст. 40 КУпП України).

Відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність №11 від 05.01.2012, укладеного філією - Кіровоградського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з контролером касиром ТВБВ № 10010/0166 ОСОБА_4 , остання прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за безпеку збереження довірених їй установою банку цінностей і зобов`язана: обережно поводитись з переданими їй на зберігання або інші цілі матеріальними цінностями і вживати заходи щодо запобігання шкоди; своєчасно повідомляти адміністрацію установи банку про усі обставини, що загрожують безпеці зберігання довірених їй цінностей; суворо дотримуватись встановлених правил здійснення операцій з цінностями і їх зберігання; не розголошувати ніде, ніколи і ні за яких обставин відомі їй операції щодо зберігання цінностей, їх відправки, перевезення охорони, сигналізації, а також службові доручення щодо каси.

Згідно посадової інструкції контролера-касира відділення ПАТ «Ощадбанк» від 18.06.2011 та 26.04.2013, з якими ОСОБА_4 ознайомлена під підпис, контролер-касир в своїй діяльності керується Законами України «Про банки і банківську діяльність», «Про Національний банк України», іншими законами України, нормативно-правовими актами та розпорядчими документами банку, а також наказами і розпорядженнями керівника філії, на балансі якої відкрите відділення. До службових обов`язків контролера-касира входило: здійснення проведення та облік банківських операцій, передбачених чинним законодавством відповідно до ліцензій Національного банку України; розрахунково-касового обслуговування фізичних осіб; відкриття рахунків фізичним особам; операцій з готівкою (касове обслуговування клієнтів), ведення рахунків клієнтів та здійснення розрахунків за їх дорученням, залучення депозитів фізичних осіб; забезпеченням достовірності обліку вкладів, грошової готівки, цінностей та цінних паперів, бланків у ТВБВ; здійснення операцій з видачі готівки за допомогою БПК.

Згідно п.4 посадової інструкції касові працівники несуть повну матеріальну відповідальність за матеріальну шкоду, заподіяну з їх вини в тому числі за повноту вкладення готівки, цінностей і бланків суворого обліку та інші недоліки в роботі згідно з чинним законодавством та укладеним договором «Про повну індивідуальну матеріальну відповідальність».

Відповідно до пп. 1.9, 1.22 Інструкції про відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженого постановою правління Національного банку України від 12.11.2003 року №492, працівник банку під час укладення договору банківського рахунку та договору банківського вкладу укладає договір у письмовій формі в двох примірниках, та формує справу з юридичного оформлення рахунку.

Відповідно до пп.2.1, 2.6 Положення «Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою правління НБУ від 03.12.2003 р. №516 - грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські монети, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладено в письмовій формі договору банківського вкладу або договору банківського рахунку; договір банківського рахунку укладається для відкриття вкладнику чи визначеній ним особі поточного рахунку в банку на умовах, погоджених сторонами.

Згідно пп. 2.11, 4.3 Положення про організацію операцій діяльності в банках України, затвердженого постановою правління НБУ від 18.06.2003 р. №254 та п.5.20 Порядку відкриття, ведення та закриття рахунків фізичних осіб у національній валюті установами ПАТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління банку від 16.02.2004 за № 17-2 зі змінами, працівник банку реєструє та відображує в регістрах банківського обліку операції із внесенням коштів на рахунок; складає первинний документ (заяву на переказ готівки) в паперовій або в електронній формі під час здійснення операцій із внесенням клієнтом коштів.

Таким чином, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді контролера касира територіально відокремленого безбалансового відділення №10010/0166 філії Кіровоградського обласного управління публічного акціонерного товариства«Державний ощадний банк України», будучи матеріально-відповідальною особою, достовірно знаючи порядок здійснення відкриття рахунків фізичних осіб в установі банку, переслідуючи ціль наживи та незаконного збагачення, шляхом привласнення чужого майна, 06.03.2014 у робочий час доби (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), знаходилась на своєму робочому місці у відділені ПАТ «Ощадбанк», яке розташоване за адресою: Кіровоградська область, Гайворонський район, смт.Салькове, вул. Заводська, 1, вирішила повторно заволодіти коштами в розмірі 26000,00 (двадцять шість тисяч гривень) грн., які передав для укладення депозитного договору із внесенням зазначеної суми на депозитний рахунок ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та бажаючи його настання, контролер касир ОСОБА_4 , в порушення п.п. 5.20, 5.22, 5.26, 5.29 Порядку відкриття, ведення та закриття рахунків фізичних осіб у національній валюті установами ПАТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління банку від 16.02.2004 за №17-2 зі змінами, якими передбачено обов`язковість укладення договору між клієнтом та банком в двох примірниках, оформлення прихідних касових документів, внесення вкладу та занесення такої інформації до програмного комплексу АБС, отримала у клієнта ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 26000,00 гривень, без подальшого їх оприбуткування та відображення таких операцій в АБС, з укладенням завідома підробленого договору №410 від 06.03.2014 про відкриття фізичною особою на користь третьої особи поточного рахунку в національній валюті та його обслуговування (додаток 4) та видачею завідомо підробленої ощадної книжки №00000862 (ф.№2-д) із зазначенням у ній номеру рахунку № НОМЕР_1 , після чого фактично отримані кошти повторно привласнила та використовувала на власні потреби.

У подальшому, ОСОБА_4 щомісячно на вимогу ОСОБА_6 , який був переконаний, що кошти знаходяться на його депозитному рахунку, повертала останньому частину привласнених коштів як нібито нараховані відсотки за вказаним депозитним договором.

ОСОБА_4 , 06.03.2014 заволодівши чужим майном, а саме: грошовими коштами, шляхом не оприбуткування прийнятих від вкладника коштів та не відображення відповідних коштів в АБС на суму 26000,00 грн., чим спричинила Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» матеріальну шкоду на суму 26000,00 грн.

Тим самим, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 191 КК України, а саме: привласнення чужого майна, яке перебувало в віданні особи, вчинене повторно.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 визнала себе винуватою у вчиненні злочину за вказаних у обвинувальному акті обставин та повідомила, що станом на 06.03.2014 року вона працювала контролером касиром територіально відокремленого безбалансового відділення №10010/0166 філії Кіровоградського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Відділення розташоване за адресою: Кіровоградська область, Гайворонський район, смт.Салькове, вул. Заводська, 1. 06.03.2014 ОСОБА_6 передав їй для укладення депозитного договору 26000,00 грн. для зарахування на його депозитний рахунок. Вона вирішила заволодіти цими коштами, для чого, отримавши у клієнта ОСОБА_6 ці гроші без їх оприбуткування та відображення таких операцій в АБС, уклала завідомо підроблений договір про відкриття фізичною особою на користь третьої особи поточного рахунку в національній валюті та його обслуговування, видала завідомо підроблену ощадну книжку, після чого привласнила вказані гроші та використала на власні потреби.

Ці дії вона вчинила ще до засудження її за подібні епізоди вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 01.02.2018, яким була засуджена за вчинення 05.09.2010 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.1 ст.358 КК України.

Повідомила, що вона відшкодувала збитки, завдані злочином. Висловила розкаяння у вчиненому.

Від Публічного акціонерного товариства«Державний ощадний банк України» до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника та заява про те, що позову до обвинуваченої товариство заявляти не буде.

Показання обвинуваченої повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вона не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.191 КК України як привласнення чужого майна, яке перебувало в віданні особи, вчинене повторно. Грошові кошти, що їх вніс клієнт банку та передав обвинуваченій, яка працювала контролером касиром банківської установи, відповідно до її посади перебували у її віданні. Обвинувачена протиправно вилучила ці кошти з наміром обернути його на свою користь, тому її дії правильно кваліфіковані за ст.191 КК України. Вчинила ці дії після вчинення 05.09.2010 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191 КК України, за які вона була засудження вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 01.02.2018 року, тому її дії правильно кваліфіковані як повторні за ч.3 вказаної статті.

Призначаючи покарання обвинуваченій суд, у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Злочин, що його вчинила обвинувачена, є тяжким.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Суд приходить до висновку про щире каяття обвинуваченої у вчиненні злочину, виходячи з того, що обвинувачена визнала свою провину у вчиненому злочині, висловлює жаль з приводу вчиненого.

Суд приходить до висновку про активне сприяння обвинуваченої розкриттю злочину, виходячи з того, що вона надала органам досудового слідства допомогу в установленні невідомих їм обставин справи щодо вчинення нею вказаних вище дій.

Суд приходить до висновку про добровільне відшкодування завданого збитку, зважаючи на повідомлення Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про відсутність матеріальних претензій до обвинуваченої.

Крім того, суд, керуючись положеннями ч.2 ст.66 КК України, визнає такою, що пом`якшує покарання обвинуваченої, таку обставину, не зазначену в частині першій статті, як значний період часу, що минув з часу вчинення злочину - більше, ніж шість років (з 06.03.2014 року).

Суд визнає ці обставини такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину.

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Обвинувачена ОСОБА_4 є здоровою, працездатною, на обліку психіатра, нарколога не перебуває. Є судимою, працює головним бухгалтером Сальківського житлово-комунального підприємства, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд керується вимогами ч.2 ст.50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд, з урахуванням особи винної, на підставі ч.ч.1, 2 ст.69 КК України вважає за необхідне перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.191 КК України, та, враховуючи її задовільний матеріальний стан (працює, утриманців не має), призначити основне покарання у виді штрафу, а також не призначати обвинуваченій додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, що передбачене в ч.3 ст.191 КК України.

Про вчинення обвинуваченою злочину стало відомо після постановлення 01.02.2018 вироку Апеляційним судом Кіровоградської області, яким обвинувачену визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1,ч.3 ст. 191, ч.1,ч.3 ст. 358 КК України та відповідно до ст.70 КК України засуджено до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з банківською діяльністю та займатися банківською діяльністю на строк 3 роки із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням. Даний злочин обвинуваченою вчинено до постановлення названого вироку. Зважаючи на це, відповідно до ч.4 ст.70 КК України покарання за цим вироком їй повинно бути призначене за сукупністю злочинів з покаранням за вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 01.02.2018 року.

При цьому суд керується положеннями ч.3 ст.72 КК України, відповідно змісту до якої основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю кримінальних правопорушень складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконуються самостійно.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 474, 475 КПК України,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, та призначити їй покарання в межах санкції ч.3 ст.191 КК України та із застосуванням положень ч.1, ч.2 ст. 69 КК України до основного та додаткового покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.00 коп., без позбавлення права обіймати посади пов`язані з банківською діяльністю та займатися банківською діяльністю.
У відповідності до ч.4 ст.70, ч.3 ст.72 КК України покарання за цим вироком у виді штрафу у розмірі 1700 грн.00 коп. та за вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 01.02.2018 року за ч. 1 ст. 191, ч.3 ст.191, ч. 1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.1 ст. 70 КК України, яким ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з банківською діяльністю, та займатися банківською діяльністю на строк 3 (три) роки із звільнення згідно ст. 75 КК України від відбування призначеного основного покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку терміном 3 (три) роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, виконувати самостійно.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Ульяновський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя ОСОБА_1