Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи «Київський слідчий ізолятор» матеріали кримінальних проваджень №№ 0002116, 0002040, 0000519, 0007581, 0008281, 0000149 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Берегово Закарпатської області, громадянина України,

що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання,

судимого:

1) вироком Солом`янського районного суду м. Києва

від 11.12.2012 року за ч.2 ст.186 КК України на 2 роки позбавлення волі;

2) вироком Шевченківського районного суду м. Києва

від 11.09.2014 року за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року,

у с т а н о в и л а :

Солом`янським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.

Як зазначено в обвинувальних актах, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні крадіжок чужого майна, повторно, а саме:

- 15 травня 2018 року на ескалаторі станції «Вокзальна» Комунального підприємства «Київський метрополітен» в м. Києві гаманця, належного ОСОБА_8 , чим потерпілій завдано майнової шкоди на суму 546 гривень 34 копійки;

- 8 лютого 2019 року на наземному пішохідному переході станції «Київ-Пасажирський» мобільного телефону «iPhone X», належного ОСОБА_9 , чим потерпілій завдано майнової шкоди на суму 20 000 гривень;

- 27 лютого 2019 року у салоні тролейбуса № 7 між зупинками «Шулявка» та «Зоопарк» в м. Києві мобільного телефону «ОРРО F9», належного ОСОБА_10 , чим потерпілій завдано майнової шкоди на суму 7 540 гривень;

- 27 лютого 2019 року на зупинці транспорту «Польова», що на просп. Перемоги, 37-к/18 в м. Києві, мобільного телефону «iPhone XS», належного ОСОБА_11 , чим потерпілій завдано майнової шкоди на суму 34 850 гривень.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у повторному відкритому викраденні 2 липня 2018 року на платформі колій Центрального вокзалу станції «Київ-Пасажирський» належних ОСОБА_12 мобільного телефону «Xiaomi Max 2» та гаманця, чим потерпілій було завдано майнової шкоди на суму 13 631 гривня, та 20 липня 2018 року в закінченому замаху на повторне таємне викрадення в приміщенні магазину ТОВ «Симпатик» на вул. Огієнка, 15-а в м. Києві рюкзака, належного товариству, вартістю 399 гривень 99 копійок.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.09.2020 року ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів до 12.11.2020 року включно.

Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого вбачається, що він просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому просить оцінити наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки вважає, що суд першої інстанції упереджено відноситься до нього.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи обвинуваченого і захисника ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги; доводи прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги і просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін; провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Згідно з ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання ОСОБА_7 під вартою, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КК України, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримано, викладені в ухвалі висновки є обґрунтованими і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні п`яти крадіжок чужого майна та грабежу, особу обвинуваченого, який не має постійного місця проживання в м. Києві.

Додатково колегія суддів зауважує, що ОСОБА_7 двічі судимий за вчинення грабежів, не має міцних соціальних зв`язків та роботи, і у разі визнання його винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. На запитання суду, за якою адресою він перебуватиме на домашньому арешті, обвинувачений не зміг вказати точну адресу.

Такі обставини, на думку колегії суддів, переконливо свідчать, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, такі ризики не зменшилися і виправдовують подальше його тримання під вартою, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не запобігатиме спробам вчинити вказані дії.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3