Справа № 331/228/21
Провадження № 1-кс/331/185/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання старшого слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових за № №0000061 від 15.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, який офіційно не працевлаштований і не навчається, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , про застосування до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні органу досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_4 підозрюється в тому, що в січні 2021 року маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів з метою збуту, діючи в порушення вимог статей 25, 26 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, через мережу Інтернет незаконно придбав з метою подальшого продажу 9 полімерних згортків з світло-коричневою кристалоподібною та бірюзовою порошкоподібною речовиною.

15.01.2021 працівниками поліції, під час проведення обшуку ОСОБА_4 , виявлено та вилучено 3 згортки з кристалічною речовиною сіро-коричневого кольору, які ОСОБА_4 зберігав при собі, з метою подальшого збуту.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/108-21/784-МРВ від 16.01.2021 «в полімерному зіп-пакеті кристал світло-коричневого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1он (PVP), маса якої складає 0,1701 г (в перерахунку на основу).

Таким чином, встановлена достатня кількість доказів у повідомленні про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який кваліфікується як: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу.

У подальшому, ОСОБА_4 , 15.01.2021 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись неподалік від будинку №31-Б по вулиці Гоголя у м. Запоріжжі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини «PVP», діючи умисно з корисливих мотивів, незаконно збув шляхом залишення полімерного згортку з речовиною порошкоподібного походження бірюзового кольору на підвіконні першого поверху будинку АДРЕСА_3 , сфотографувавши зазначене місце з позначкою геолокації 47.810828,35.187663 для подальшого виявлення наркотичного засобу, однак в подальшому, працівниками поліції під час проведення огляду місця події з 20 години 48 хвилин 15.01.2021 до 02 години 15 хвилин 16.01.2021 було виявлено та вилучено вищевказаний полімерний згорток з порошкоподібною речовиною, в якому відповідно до висновку експерта №СЕ-19/108-21/784-МРВ від 16.01.2021 «порошок бірюзового кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1он (PVP), маса якої складає 0,3192 г (в перерахунку на основу).

Таким чином встановлена достатня кількість доказів у повідомленні про підозру ОСОБА_8 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який кваліфікується як: незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинене повторно.

Клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під варту обґрунтовується наявністю вагомих доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тяжкістю покарання за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років; відсутністю у підозрюваного: стійких соціальних зв`язків, постійного місця роботи, навчання, постійного джерела прибутку, що вказує на наявність ризиків, зазначених у п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою вважають не можливим.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_7 , заперечував проти клопотання, пославшись на його необґрунтованість в частині не підтвердження ризиків, достатніх для обрання такого виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою. Крім того, захисник зазначив, що заперечує обґрунтованість підозри, посилаючись на процесуальні порушення під час затримання і проведення слідчих дій. На підтвердження своєї позиції стороною захисту надані документи, що характеризують особу підозрюваного.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення прокурора, підозрюваного, думку захисника, дослідивши доводи клопотання, долучені до нього копії документів в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо обґрунтованості підозри слідчим суддею встановлено наступе.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
З матеріалів, доданих до клопотання випливає, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

На підтвердження обґрунтованості підозри слідчий надав такі докази:
1.Протокол затримання особи підозрюваного у вчиненні злочину ОСОБА_4 від 15.01.2021, відповідно до якого в ході проведення обшуку особи виявлено та вилучено три полімерні зіп пакети з невстановленою кристалоподібною речовиною, яка зовні схожа на наркотичний засіб, а також мобільний телефон «Samsung Galaxy A7» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , на якому збережені фотознімки місць де були збуті наркотичні засоби;

2.Протокол огляду місця події від 16.01.2021 біля ділянки місцевості за адресою: м. Запоріжжя, вул. Академіка Амосова, біля буд. 83, де було вилучено: зіп-пакет з порошкоподібною речовиною зеленого кольору, біля буд. 38 по просп. Соборному в м. Запоріжжі, було вилучено: зіп-пакет з порошкоподібною речовиною зеленого кольору, навпроти буд. 26 по вул. Військоматна в м. Запоріжжі, було вилучено: зіп-пакет з порошкоподібною речовиною зеленого кольору, біля буд. 31-Б по вул. Гоголя в м. Запоріжжя, було вилучено: зіп-пакет з порошкоподібною речовиною зеленого кольору, біля буд. 71 по вул. Святого Миколая в м. Запоріжжі, було вилучено: пакет з порошкоподібною речовиною зеленого кольору, біля буд. 13-А по вул. Залізничній в м. Запоріжжі, було вилучено: зіп-пакет з порошкоподібною речовиною зеленого кольору,

3.Висновок судово-хімічної експертизи №СЕ-19/108-21/784-МРВ від 16.01.2021 про те, що вилучені у ОСОБА_4 зіп-пакети містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений -

4.Протоколи допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про обставини затримання ОСОБА_4 і виявлення у останнього речовин, зовні схожих на наркотичний засіб.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, зазначених вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме, що ОСОБА_4 15.01.2021 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись неподалік від будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини «PVP», діючи умисно з корисливих мотивів, незаконно збув шляхом залишення полімерного згортку з речовиною порошкоподібного походження бірюзового кольору на підвіконні першого поверху будинку АДРЕСА_3 , сфотографувавши зазначене місце з позначкою геолокації 47.810828,35.187663 для подальшого виявлення наркотичного засобу.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлена підозра є обгрунтованою (не є явно необгрунтованою) і може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.
Щодо наявності ризиків слідчим суддею встановлено наступне.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на теперішній час існують такі заявлені органом досудового розслідування судом ризики, що визначені у ст. 177 КПК України:
- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;
- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення;
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути, зокрема:
- документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку;
- інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи;
- перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально;
- необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю;
- вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується, - документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.
Проаналізувавши доводи слідчого та прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що ризики, визначені п.п.1 і 5 ч.1ст. 177 КПК України знайшли своє підтвердження, і ті обставини, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена санкція від 6 до 10 років позбавлення волі, офіційно не працевлаштований свідчать про те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду і вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчим суддею з документів наданих стороною захисту встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, проживає разом із матір`ю ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у квартирі, яка є їх спільною частковою власністю за адресою: АДРЕСА_2 . Мати підозрюваного зареєстрована приватним підприємцем, є платником єдиного податку. ОСОБА_4 має високий рівень знання з англійської мови, отримав візу і навчався в Канаді, на період карантину повернувся до України. Відповідно до побутової характеристики ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується добре. За матеріалами справи ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався. Зазначені обставини не спростовують, однак нівелюють наявні ризики, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, добру репутацію, у минулому не притягувався до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (див. в т.ч. п.80 рішення по справі «Харченко проти України» (заява № 40107/02) та п.60 рішення «Єлоєв проти України» (заява №17283/02) якими встановлено, що застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою виключно на підставі наявності підозри є прямим порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Відповідно до положень ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим доведені як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення так і наявність ризиків, передбачених п.1 і 5 ч.1 ст.177 КПК України, однак недоведеним є недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що за умови існування та доведеності частини ризиків заявлених у клопотанні, для їх запобігання цілком можливим є застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

На переконання слідчого судді застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків в повній мірі та його належну процесуальну поведінку.

Даний запобіжний захід сприятиме запобіганню спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, та є менш суворим ніж тримання під вартою, передбаченого у КПК України запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 131,132,181,193,194,196,205,369-372, 395 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000061 від 15.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 307 КК України щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- цілодобово не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, чи суду;
- з`являтися до органів досудового слідства та суду, за першим викликом, у призначений час;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного передати для виконання відділенню поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити строком до 15 березня 2021 року включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1