Справа № 489/5787/19
Провадження № 1-кп/477/49/21
У Х В А Л А

(повний текст)

01 лютого 2021 року м.Миколаїв

Колегія суддів Жовтневого районного суду Миколаївської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

представник потерпілої ОСОБА_5 ,

захисників адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

під час судового засідання в залі суду Жовтневого районного суду Миколаївської області по розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000033, по обвинуваченню ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотаннями про визнання очевидно недопустимим доказом висновок судово-психіатричного експерта від 28 серпня 2019 року №167.

Своє клопотання обвинувачений обґрунтовував тим, що доказ висновок судово-психіатричного експерта від 28 серпня 2019 року №167 є очевидно недопустимим доказом, оскільки отриманий внаслідок катування і нелюдського поводження з ним. Зазначив, що його заперечення проти проведення дослідження стосувалися виключно його поганим самопочуттям, викликаним довготривалим приступом хвороби на сахарний діабет, від якого йому не надавалась належна медична допомога, що вказує на ознаки катування та нелюдського поводження з ним з боку експерта-психолога. Крім цього, зазначив, що ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2020 року визнано очевидно недопустимими доказами і припинено дослідження протоколу огляду предмету від 25 лютого 2019 року та протоколу огляду предмету від 02 жовтня 2019 року в частині огляду CD-RW диск «Verbatim» 700 МВ та стенограм розмов №1,2, на які посилається у своєму висновку від 29 серпня 2019 року №167 експерт-психолог. Через вказане також вказаний висновок є недопустимим.

Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_9 підтримали подане клопотання.

Прокурор та представник потерпілої заперечували щодо задоволення цього клопотання.

Вислухавши домку учасників процесу, вивчивши клопотання, колегія дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Статтею 86 цього Кодексу визначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до положень статті 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
Частиною 2 статті 89 КПК України визначено, що у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Аналізуючи вищезазначені норми, слід дійти висновку, що клопотання про визнання доказу очевидно недопустимим заявляється під час дослідження цього доказу і у разі визнання таким цей доказ не досліджується або його дослідження припиняється.
Під час судового розгляду вказаний висновок судово-психіатричного експерта від 28 серпня 2019 року №167 був досліджений та долучений до матеріалів судового провадження. Під час дослідження цього доказу учасниками процесу будь-яких заяв або клопотань про визнання його очевидно недопустимим доказом та припинення його дослідження до суду не надходило.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого. Питання щодо допустимості зазначеного доказу буде вирішено під час ухвалення вироку за результатами розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 84-90 КПК України,

УХВАЛИЛА:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 щодо визнання очевидно недопустимим доказом висновок судово-психіатричного експерта № 167 від 29.08.2019 року - відмовити.

Вирішити питання щодо допустимості зазначеного доказу під час ухвалення вироку за результатами розгляду кримінального провадження.

Повний текст ухвали складений 05 лютого 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3