Дата документу 30.11.2020 Справа № 314/2425/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 314/2425/20 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/1715/20 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

розглянула 30 листопада 2020 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 8 вересня 2020 року про відмову у застосуванні положень ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.12.2018 року за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини:

до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» ОСОБА_7 надійшло клопотання про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання», відповідно до якого просить суд зарахувати в строк його покарання період попереднього ув`язнення згідно ч. 5 ст. 72 КК України з 09.08.2018 року по 10.02.2019 року.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 8 вересня 2020 року:
в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року відмовлено.

Обґрунтовуючи вказане рішення, суд, врахувавши те, що ОСОБА_7 був затриманий на підставі вироку Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 07.05.2018 року, який набрав законної сили 15.12.2018 року, прийшов до висновку, що строк перебування засудженого в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком суду законної сили не може бути зарахований у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки відповідно до статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 не погоджується з оскаржуваною ухвалою, посилаючись на положення ст. 5 КК України, просить перерахувати строк його утримання під вартою в слідчому ізоляторі з 09.08.2018 року по 10.02.2019 року.

Враховуючи, що засуджений належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, з урахуванням відсутності клопотання про особисту участь обвинуваченого у судовому засіданні, питань, які б погіршували правове становище засудженого, апеляційний суд у відповідності до ч.4 ст. 401, ч. 4 ст. 405 КПК України, проводить апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_7 .

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказавши про те, що означений засудженим строк не є попереднім ув`язненням.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом клопотання засудженого, поданого в порядку ст. 537 КПК України до Вільнянського районного суду Запорізької області, ОСОБА_7 наполягав на застосуванні до нього положень ч.5 ст. 72 КК України в попередній редакції, вважав, що були підстави для зарахування у строк відбуття покарання терміну ув`язнення з розрахунку день за два.

В апеляційній скарзі засудженого, посилаючись на перебування в установі попереднього ув`язнення, вказує на необхідність зарахування даного строку на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, відповідно до ч. 5ст. 72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно матеріалів кримінального провадження, вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 07.05.2018 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ч .4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, покарання призначене за даним вироком у вигляді 2 років позбавлення волі поглинуто покаранням призначеним за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 07.05.2018 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі та остаточно призначено 4 (чотири) роки позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 07.05.2018 року набрав законної сили 06.06.2018 року (а.п. 10).

Згідно протоколу затримання особи від 09.08.2018 року ОСОБА_7 затримано на підставі вироку Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 07.05.2018 року (а.п. 10 зворотна сторінка).

Отже, ОСОБА_7 був затриманий з метою виконання вироку, який набрав законної сили, а тому з дати затримання почав відбувати призначене вказаним вироком покарання.

Відповідаючи на доводи засудженого колегія суддів зауважує на положенняхст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та обставині незастосування по відношенню до ОСОБА_7 у рамках вище зазначеного провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Судова колегія наголошує, що з урахуванням положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» строком попереднього ув`язнення є строк перебування особи під вартою виключно до набрання вироком законної сили. В даному провадженні засудженого ОСОБА_7 було затримано вже після набрання вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 07.05.2018 року законної сили і останній приступив до відбуття покарання, призначеного за даним вироком (а.п. 10 зворотна сторінка).

При цьому, загалом за вимогами ч.5 ст. 72 КК України і, зокрема в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року, у розрахунку день за два підлягає зарахуванню у строк покарання термін саме попереднього ув`язнення.

Судова колегія наголошує, що з урахуванням положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ч.2 ст. 532 КПК України, строком попереднього ув`язнення є строк перебування особи під вартою виключно до набрання вироком законної сили. В даному провадженні засудженого ОСОБА_7 було затримано вже після набрання вироком законної сили і останній приступив до відбуття покарання. (а.п. 10 зворотна сторінка).

Колегія суддів зауважує, що означений засудженим період перебування його під вартою не є строком, який згідно ч.5 ст. 72 КК України включається у строк попереднього ув`язнення, оскільки у вказаний період засуджений фактично відбував покарання. Даний перелік строків є вичерпним.

Отже, доводи апеляції щодо необхідності зарахування ОСОБА_7 строку ув`язнення після набрання вироком законної сили слід визнати безпідставними.

Отже, колегія суддів, не вбачає правових підстав для зарахування ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строків перебування під вартою згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

З урахуванням наведеного, слід констатувати відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 8 вересня 2020 року про відмову у застосуванні до ОСОБА_7 положень ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4