Справа № 175/1933/16-к
Провадження № 1-кп/175/87/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальні провадження № 0000381 та № 0002629 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Павлограді Дніпропетровської області, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В:

На розгляді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебувають кримінальні провадження № 0000381 та № 0002629 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень.

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При оголошенні перерви прокурор заявив письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які продовжують існувати.

Захисник просив замінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений також просив замінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При розгляді вказаного питання, суд також враховує вимоги Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, висновки, викладені в рішеннях Європейського суду з прав людини.

Як відображено у рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011 р., в якому суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом до свободи особистості.

Згідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування особи від правосуддя, який може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).

Як відображено у рішеннях ЄСПЛ, аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними» (Boicenco v. Moldova (Бойченко проти Молдови) § 142; Khudoyorov v. Russia (Худойоров проти Росії), § 173), але повинні стосуватись специфічних фактів і особистих обставин заявника, які виправдовують його тримання під вартою Aleksanyan v. Russia (Алексанян проти Россії), § 179).

У відповідності до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, наявність у нього судимостей.

Судом встановлено, що під час судового провадження через встановлення ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, обвинуваченому ОСОБА_5 неодноразово продовжувався строк тримання під вартою, останній раз до 09.10.2020 року.

З урахуванням об`єктивних причин, які не дозволяють закінчити судовий розгляд до спливу цього строку, враховуючи, що зазначені у попередніх ухвалах суду ризики продовжують існувати та є реальними, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим, а у задоволенні клопотання захисника слід відмовити та продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду на 60 днів.

Оскільки вказані ризики не дозволяють застосувати до обвинуваченого альтернативні (інші) види запобіжних заходів, у тому числі цілодобовий домашній арешт, які, на думку суду, не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , якому у разі доведеності його вини за вчинення особливо тяжкого злочину передбачено суворе покарання, а тому він може переховуватися від суду, крім того ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, тому може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також може незаконно впливати на свідків у даних кримінальних провадженнях, які на даний час у справі допитані не всі, тобто може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 331, 350, 369 КПК України,

П О С ТА Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду кримінального провадження продовжити на 60 днів, тобто до 06 грудня 2020 року.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору і обвинуваченому, а також направити начальникові ДУ «Дніпровська УВП (№ 4)».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1