ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №488/4090/19
Провадження №1-кп/477/129/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого по справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження №0001980 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, не одружений, зі слів працевлаштований- директором ТОВ «Атлас Львів», зареєстрований АДРЕСА_1 , тимчасово проживає АДРЕСА_2 ., судимий 13.12.2010 року вироком Єланецького районного суду Миколаївської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.357 ст.70,ч.4, ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 29.03.2014 року по відбуттю строку покарання,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
14 червня 2014 року, близько 19-00 години, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих ревнощів до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 , вчинив сварку, в ході якої вирвав з її рук мобільний телефон «Nokia Acha» та пошкодив його. Продовжуючи свої дії, зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_5 два золотих ланцюжки з кулонами 3,41 грам. та 3,31 грам.
Потерпіла, будучи не згодною, з діями обвинуваченого, відібрала у обвинуваченого зірвані ним золоті речі, зложивши їх у жіночу сумочку разом з пошкодженим телефоном, втекла з будинку в напрямку зупинки маршрутного таксі. Дорогою її наздогнав обвинувачений, вирвав у неї з під руки жіночу сумочку з її речами, та пальцем зірвав з правої руки золотий браслет з камінням вагою 7,17 грам, з місця пригоди зник, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 12932 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані органами досудового слідства за ч.2 ст. 186 КК України.
В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні винним себе не визнав та пояснив, що з потерпілою познайомився відбуваючи покарання у виправній колонії.

У день звільнення 29.03.2014 року потерпіла його зустріла та запросила до себе додому. Після чого вони стали проживати разом у її будинку, у якому він допомагав проводити ремонтні роботи. Через ревнощі до потерпілої ОСОБА_5 вони посварилися та потерпіла в рахунок оплати за виконану роботу надала йому кредитну картку на своє ім`я, з якої він зняв 5000 грн, та пішов проживати за місцем своєї реєстрації по АДРЕСА_1 . Через деякий час вони почали зустрічатися знову. 14.06.2014 близько 19 години вечора, ОСОБА_5 приїхала за місцем його проживання по АДРЕСА_1 де повідомила що у неї виникла потреба у погашенні кредитних коштів, на що вона запропонувала закласти до ломбарду належні їй золоті прикраси ланцюжок та браслет які тут же зняла з шиї та передала йому. Після чого вони посварилися через ревнощі, та в ході сварки він зламав потерпілій телефон марки «Nokia Acha». Потім забрав її золоті речі та поїхав до ламбаду де здав їх, за що отримав 5000 грн. Після чого узяв таксі повернувся до місця проживання та запропонував ОСОБА_5 відвезти додому на що вона відмовилася. Гроші потерпілій виручені у ломбарді за золоті прикраси не повернув, витратив їх на власні нужди. Тілесних ушкоджень ОСОБА_5 не наносив. Походження синців на її тілі може пояснити особливостями її шкірного покрову.

Потерпіла ОСОБА_5 в ході судового розгляду пояснила, що знайома з ОСОБА_3 з 2014 року. Деякий нетривалий час він проживав у неї дома. Однак у зв`язку з ревнощами ОСОБА_6 , які проявлялися у відношенні до неї вони розійшлися. Так у червні 2014 року, вона приїхала на маршрутному таксі за місцем проживання ОСОБА_3 , до будинку АДРЕСА_1 з метою повернути його паспорт в обмін на грошові кошти які ОСОБА_3 попередньо зняв з її карточки та витратив на свої потреби. Дома перебував сам ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння, його брат ОСОБА_7 та мати ОСОБА_8 . Вона зайшла до будинку, та в ході розмови з обвинуваченим задзвонив її мобільний телефон на який вона відповіла. В ході розмови по телефону ОСОБА_3 приревнував її та почав виривати з рук телефон. Вона опиралася насильству з боку ОСОБА_3 , відповідаючи на його фізичну вимогу віддати їй свій телефон. Після чого, ОСОБА_6 , відібравши телеіон зламав його та з силою рвонув з її шиї 2 золотих ланцюжки з кулонами у вигляді підківки та іконки. Не будучи згідною з таким діями обвинуваченого, вона відібрала у нього свої речі, зложила у жіночу маленьку сумочку, яку мала з собою, та вибігла з будинку на вулицю, по дорозі до маршрутного таксі її догнав ОСОБА_3 та вирвав з під руки маленьку жіночу сумочку, у якій знаходилися золоті прикраси та зламаний телефон, та з правої руки зірвав золотий браслет, з місця пригоди утік. Залишившись без грошей та з тілесними ушкодженнями, отриманими внаслідок дій фізичного впливу ОСОБА_3 вона повернулася за місцем проживання ОСОБА_3 , однак останнього дома уже не було. Поговорила з його матір`ю ОСОБА_8 , яка дала їй на дорогу 20 грн., та порадила звертатися до поліції.

Заявлений нею цивільний позов про відшкодування матеріального збитку спричиненого злочином на суму 7000 грн. вартості викраденого майна, та відшкодування моральної шкоди спричиненої отриманням стресу, відчуттям безпорадності, знервованістю та роздратованістю, наявністю погроз її неповнолітній доньці, яку вона оцінила у розмірі 10000 грн.. підтримала у повному обсязі. Просила стягнути з обвинуваченого на її користь заявлені кошти.

Свідок ОСОБА_8 в ході судового розгляду пояснила, що є матір`ю обвинуваченого. У період відбування її сином покарання він познайомився з потерпілою ОСОБА_5 , з якою певний час підтримував стосунки. Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_3 , у 2014 році, потерпіла ОСОБА_5 його зустріла та вони почала проживати разом з ним за місцем сого мешкання. Через деякий час, син ОСОБА_3 повернувся до адреси своєї реєстрації по АДРЕСА_1 , та став проживати один. За цей період потерпіла, неодноразово приїздила до нього та часто між ними виникали сварки. У червні 2014 року, вона ( свідок ) повернулася додому по АДРЕСА_1 в обідню пору близько 12-00 годин, у кімнаті де жив син почула сварку, коли зайшла, то побачила порушення звичного порядку та потерпілу з обвинуваченим, як були у нетверезому стані та виясняли відносини, на що вона почала сварити сина, та вигнала обох з потерпілою на вулицю де продовжувалася сварка між обвинуваченим та потерпілою. Свідком того, як обвинувачений наносив потерпілій будь які удари та в примусово у неї забирав майно вона не була. Будь яких золотих прикрас на потерпілій або тілесних ушкоджень не бачила. Потерпіла дійсно мала з собою маленьку жіночу сумочку сірого кольору.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні даного кримінального правопорушення сторона обвинувачення обґрунтовує змістом досліджених у ході судового розгляду письмових доказів:
Відповідно до змісту протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення слідчий ВСВ Корабельного РВУМВС України в Миколаївській області прийняв усну заяву від ОСОБА_5 , роз`яснив права та попередив заявницю про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, на що вона вказала, що 14.06.2014 року приблизно з 19 до 20 години ОСОБА_3 заволодів відкрито її майном, а саме мобільним телефоном «Nokia Acha» двома золотими ланцюжками та золотим браслетом приблизною вартістю 7500 грн. дана заява зареєстрована 15.06.2014 року за номером 3200 (а.с.138).
Аналогічна інформація зазначена у витягу з кримінального провадження №0001890 ( а.с.191).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 15.06.2014 року та фото таблиці до нього о 10-20 год, яким є ділянка місцевості перехресті вулиць Лазарева та Пшеничного, поблизу будинку №23 по вул. Лазарева, зафіксовано місце, де саме за вказівкою потерпілої і відбулося відкрите викрадення належного їй майна ОСОБА_3 ( а.с.142-144).
Вартість викраденого майна підтверджується довідкою про вартість одного грама золота в ювелірних виробах яка складала на момент крадіжки 640 грн. (а.с.139), та змістом повідомлення ломбарду «Скарбниця» про те що ОСОБА_3 1976 року народження зазначені його особисті дані, звертався до ломбардного відділення по проспекту Корабелів 15 у м. Миколаєві, саме 14.06.2014 року, о 20годині 42 хвилини, та здав у заклад золоті ювелірні прикраси: ланцюг деформований вагою 3,41грам, браслет з камінчиками деформований вагою 7,17 грам ланцюг з жетоном невід`ємна частина вагою 6,9 грам. ладанка вагою 3,31 грам. на яке у той же день звернено стягнення ( а.с.140). Зміст вказаної довідки підтверджує покази обвинуваченого, про те, що він дійсно у зазначений час здав у ломбард «Скарбничка» золоті прикраси які належали потерпілій. Стан деформації вказаних золотих прикрас вказує на обставини, отримання вказаних прикрас у потерпілої, та підтверджує її покази про те, що вказані золоті речі були зірвані з потерпілої насильницьким шляхом, що спростовує версію обвинуваченого про те що потерпіла самостійно віддала обвинуваченому золоті прикраси.( а.с.141).
Відповідно до Висновку експерта №157, судово медичної експертизи, від 16.06.2014 року у потерпілої ОСОБА_9 при її освідуванні малися тілесні ушкодження у вигляді крововиливів верхніх кінцівок, лівої підмишечної області, припухлості м`яких тканин в області гілки нижньої челюсті зліва. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів по механізму удару та здавлення, можливо у строк та при обставинах зазначених у постанові. Враховуючи характер та особливості тілесних ушкоджень, експерт вважає що потерпілій нанесено не менше 2 травматичних посягань. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Утворення яких від дії власної руки, та від падіння з висоти власного зросту малоймовірно. При чому при освідувані потерпіла вказала що саме 14.06.2014 року її бувший співмешканець ОСОБА_10 наніс їй удар кулаком в ліву щелепу, та 1 удар кулаком в область грудної клітини, хватав за руки. Скаржилася на болі в місцях ударів. ( а.с.141)).
Аналізуючи зібрані за справою письмові докази, покази обвинуваченого, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у відкритому викраденні чужого майна належного потерпілій ОСОБА_5 (грабежі) поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, вчинене повторно, що вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.2 ст. 186 КК України.
Невизнання своєї провини у вчиненому обвинуваченим ОСОБА_11 , його покази про відсутність умислу на спричинення тілесних ушкоджень, та спричинення їх не умисно а в ході сварки яка не пов`язана з позбавленням майна потерпілої спростовується показами самої потерпілої ОСОБА_5 , недовіряти якій, у суду підстави відсутні, встановленими обставинами кримінального правопорушення відповідно до яких обвинувачений здав до ломбарду золоті прикраси потерпілої у той же день та стан самих прикрас які мали деформований вигляд, що свідчить про протиправне заволодіння ними обвинуваченим.
Відповідно до ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу ОСОБА_3 , який на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, має не зняту та не погашену судимість, враховує його посередню характеристику за місцем проживання ( а.с.169), обставини, що пом`якшують його покарання які судом та органом досудового розслідування не встановлено, обставини що обтяжують покарання на досудовому слідстві також не встановлено, відповідно до обвинувального висновку, з врахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення строків, які минули з часу його вчинення, суд вважає, що достатнім для виправлення ОСОБА_3 та з метою попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде визначення покарання у межах санкції ст. 186 ч.2 КК України та застосування ст.ст.75,76 КК України, з наданням особі іспитового строку.
Відповідно до ст.128 КПК України, завлений по справі цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 ( а.с.13), про відшкодування матеріальної шкоди спричиненої злочином, на суму 7000 грн.- вартості неповернених їй ювелірних виробів, який обвинуваченим визнаний у повному обсязі, та підтверджений довідками про вартість ( а.с.139-140), на підставі ст.1166Цивільного кодексу України підлягає задоволенню у повному обсязі.
Що до позовних вимог заявлених потерпілою про відшкодування моральної шкоди яка полягала у душевних стражданнях та хвилюванні у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого, отриманням стресу, відчуттям безпорадності, знервованістю та роздратованістю, яку вона оцінила у розмірі 10000 грн, то суд, на підставі ст.1167 Цивільного Кодексу України, безумовно вважає доведеним спричинення такої шкоди потерпілій. Однак вирішуючи питання що до розміру завданої шкоди, враховуючи обставини справи, доведеності глибини стресу та відсутності будь яких доказів що до погроз з боку обвинуваченого її доньці, на що в судовому засіданні посилалася потерпіла, з урахуванням принципу розумності та справедливості, достатнім розміром компенсації таких страждань суд вважає за можливе стягнути з обвинуваченого 5000 грн.

Відповідно до матеріалів обвинувального акту та наданих прокуром письмових доказів, речові докази у даному кримінальному провадженні не визначалися у зв`язку з чим, питання про вирішення їх подальшої долі відповідно до ст.100 КПК України, не стоїть.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 368, 370,376 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового терміну не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 на час постановлення вироку не обиралась.
Зарахувати ОСОБА_3 у відбутий строк покарання, період його перебування під вартою по даній справі, відповідно до протоколу затримання 29 жовтня 2014 року, та ухвали слідчого судді Корабельного районного суду від 4.09.2019 року про затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання міри запобіжного заходу з 25.09.2019 року затриманий та 26.09.2019 року обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та продовження тримання під вартою до 24 січня 2020 року.
Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 дійсний до 25.08.2030р., зареєстрований АДРЕСА_1 , тимчасово проживає АДРЕСА_2 . на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає АДРЕСА_3 , у відшкодування матеріальної шкоди -7000( сім тисяч)грн., у відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) грн. всього стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_5 - 13000( тринадцять тисяч) грн.
На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.
Потерпілій надіслати копію вироку не пізніше наступного дня з дня його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1