Провадження № 1-кс/750/2837/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2020 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення інспектора СД ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 від 02.12.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000260 від 18.09.2020 року, -

в с т а н о в и в:

16.12.2020 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову інспектора сектора дізнання Чернігівського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_5 від 02.12.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000260 від 18.09.2020 року, про відмову у визнанні потерпілим, мотивуючи тим, що винесена постанова є необґрунтованою та незаконною.
Адвокат ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву в якій просив скаргу розглянути без його участі та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

Інспектор СД ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, на електронну адресу суду надіслала заяву в якій просила скаргу розглянути без її участі.
За змістом ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора в судовому засіданні не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Дослідивши в судовому засіданні саму лише скаргу та додані до неї матеріли, доходжу висновку, що за результатами розгляду скарги, таку належить задовольнити.
В провадженні СД Чернігівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000260 від 18.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України,

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частина 3 означеної статті передбачає, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За змістом ч.5 ст. 55 КПК України підставою для відмови у визнанні особи потерпілою є наявність очевидних і достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, що тягне за собою винесення слідчим або прокурором вмотивованою постанови про відмову у визнанні потерпілим.

З наданих суду та досліджених документів, слідує, що 01.12.2020 року до канцелярії ЧВП ГУНП в Чернігівській області було подано клопотання інспектору сектора дізнання Чернігівського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_5 року про визнанні потерпілим у кримінальному провадженні.

Але, у подальшому, як слідує з наданих матеріалів кримінального провадження, а саме з оскаржуваної постанови, 02.12.2020 р. дізнавач у кримінальному провадженні відмовила у визнанні ОСОБА_4 потерпілим, прийшовши до висновку, що немає відповідних підстав для визнання його потерпілим в ході досудового розслідування, у зв`язку з тим, що час розгляду клопотання не встановлено всіх обставин та завданої шкоди останньому.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.9 КПК України постанова має ґрунтуватися на всебічному, повному і неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, яким слідчий повинен надати належну правову оцінку.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. А як вбачається з постанови, зазначені вимоги дізнавачем при її винесені не були дотримані.

Тобто, незважаючи на вимоги закону, дізнавачем не наведені підстави, визначені ст. 55 КПК України, які виключають визнання особи потерпілою та мотиви прийняття такого рішення. Вказана постанова не містить жодного правового обґрунтування відсутності підстав щодо задоволення клопотання про визнання заявника потерпілим.

Тобто, з оскаржуваної постанови вбачається, що дізнавачем не перевірялись у повному обсязі обставини, на які посилався заявник у своїй заяві, поданій під час проведення досудового розслідування даного кримінального правопорушення.

Враховуючи, що дізнавачем були порушені вимоги ст. 55 КПК України, скаргу належить визнати обґрунтованою і задовольнити в частині скасування постанови про відмову в задоволенні клопотання.

При цьому суд наголошує, що згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а як слідує з встановленого в судовому розгляді, досудовим розслідуванням слідчим ці приписи закону виконані не були, в частині точного дотримання процедури вирішення клопотання учасника процесу, що і потягло за собою обґрунтоване звернення до суду зі скаргою.
Отже, порушене право підлягає захисту шляхом, визначеним ст. 307 КПК України.
Разом з тим, в поданій скарзі також міститься вимога про винесення ухвали про зобов`язання інспектора сектора дізнання Чернігівського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_5 визнати ОСОБА_4 потерпілим в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000260 від 18.09.2020 року. Згідно ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Проте, зазначені вимоги не належать до повноважень слідчого судді, що визначені ст. ст. 303, 307 КПК України, а положеннями кримінального процесуального законодавства не передбачено прийняття процесуального рішення про зобов`язання дізнавача визнати особу потерпілим в зв`язку з чим така вимога не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 55, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України,

у х в а л и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.
Скасувати постанову інспектора сектора дізнання Чернігівського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 02.12.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000260 від 18.09.2020 року.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1