Справа № 522/6978/20
Провадження № 1-кп/522/1494/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001036 від 28.07.2017 року, стосовно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянин України, з вищою освітою, одружений, працює на посаді інспектора взводу №2 роти №7 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
- у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України ( в ред. Закону № 586-VI від 24.09.2008 року).
Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_4

в с т а н о в и в:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.
Так, 28 липня 2017 року знаходячись на добовому чергуванні по охороні громадського порядку водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_1 , ввімкнувши проблискові маячки синього та червоного кольору, приблизно о 15:22 годині рухаючись по вул. Пушкінській, що у Приморському районі м. Одеса, при повороті на вул. Жуковського, на регульованому світлофором перехресті, згідно з Правилами дорожнього руху України, виконуючи маневр лівого повороту з проїзної частини вул. Пушкінської на проїзну частину вул. Жуковського, перед зміною свого напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не переконався у відсутності пішоходів на пішохідному переході, яким був ввімкнений «Зелений» дозвільний сигнал світлофору, не надав переваги у русі пішоходу ОСОБА_6 та допустив наїзд на неї.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів правої ключиці та 1-ої п`ясної кістки лівої кисті, які як кожен окремо, так і в сукупності спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день,та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, водій ОСОБА_4 своїми діями допустив порушення вимог п.п. 2.3. (б), 3.1 Правил дорожнього руху України, які зобов`язують водія:

п. 2.3. ПДР «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 3 ПДР «Рух транспортних засобів із спеціальними сигналами:
п.п. 1) водіїоперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України ( в ред. Закону № 586-VI від 24.09.2008 року).

Позиція учасників судового розгляду.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав, і заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності із підстав вказаних у ст. 49 КК України.
Прокурор не заперечив проти закриття кримінального провадження.

Потерпілий до судового засідання не з`явився.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України ( в ред. Закону № 586-VI від 24.09.2008 року), тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, який на момент вчинення злочину карався штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України (в ред. Закону № 4025-VI від 15.11.2011 року), злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше більш м`яке покарання за винятком основного покарання у видіштрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України ( в ред. Закону № 1183-VII від 08.04.2014 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, питання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті ( у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності), не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із постановою судді Касаційного кримінального суду Верховного суду по справі №760/18016/15-к від 19.04.2019 року, "Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності."
Відповідно до ч.1 ст.49 КК обчислення строку давності починається з дня скоєння злочину. Часом скоєння злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або допущення бездіяльності. Отже, днем скоєння злочину, за ст.49 КК, слід уважати добу, до закінчення якої особою було вчинено дію або допущено бездіяльність, які є ознаками об`єктивної сторони складу злочину.
З урахуванням того, що діяння, яке ставиться в провину ОСОБА_4 , мало місце 28.07.2017 року, на даний час пройшло три роки з моменту вчинення злочину, а обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності за нереабілітуючих обставин, суд вважає за необхідне звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

На підставі ст. 49 КК України, керуючись ч. 2 ст. 284, ст. ст. 285-286, 288, 318-380, 372, 395 КПК України, суд -
у х в а л и в:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001036 від 28.07.2017 року - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України ( в ред. Закону № 586-VI від 24.09.2008 року) у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0001036 від 28.07.2017 року стосовно ОСОБА_4 за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України ( в ред. Закону № 586-VI від 24.09.2008 року) - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

02.10.2020