Справа № 139/532/20
Провадження № 1-кп/139/48/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю сторін провадження:

процесуального прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, студента 3 курсу Жмеринського ВПУ, неодруженого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України
в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 близько 05-ої години 20 червня 2020 року, перебуваючи біля домоволодіння за номером АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_4 , маючи раптово виниклий умисел на заволодіння чужим майном та корисливий мотив, з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю власника, відчинивши водійські двері автомобіля ЛУАЗ 969М, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 і знаходився на подвір`ї домоволодіння, викрав із салону автомобіля ріжкові ключі марки «Сrom-vanadium» 14х17 і 10х8 та плоскогубці марки «TUV» 180 мм, за допомогою яких демонтував акумуляторну батарею марки «ARMADA» 12 В 540 А, що знаходилась під капотом автомобіля. Викраденими речами ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, а саме: скористався прямим призначенням акумуляторної батареї підключив її до власного автомобіля, ключі та плоскогубці помістив до цього ж транспортного засобу та поїхав в с. Привітне Мурованокуриловецького району.

Згідно висновку товарознавчої експертизи № 170 від 24.06.2020 встановлено, що ринкова вартість акумуляторної батареї марки «ARMADA» 12 В 540 А станом на 20.06.2020 становить 677 гривень 80 копійок. Згідно висновку товарознавчої експертизи № 478 від 24.06.2020 встановлено, що станом на 20.06.2020 ринкова вартість ріжкового ключа 14х17 марки «CHROM-VANDIUM» становила 42 гривні 50 копійок, ріжкового ключа 10х8 марки «CHROM-VANDIUM» - 32 гривні 50 копійок, а плоскогубців марки «TUV» 180 мм, - 81 гривня 67 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 завдав матеріального збитку ОСОБА_4 на загальну суму 834 гривні 47 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю та пояснив, що він вранці 20 червня 2020 року на своєму автомобілі повертався із с. Берлядка додому в с. Привітне, але в нього не заводився акумулятор. На подвір`ї ОСОБА_4 він побачив автомобіль і вирішив викрасти з нього акумулятор. Попередньо він проник у салон автомобіля (двері не були зачинені на ключ), викрав звідти ключі та плоскогубці, а потім - з-під капоту акумулятор, який підключив до свого автомобіля і поїхав ним.
Потерпілий ОСОБА_4 показав, що звечора 19.06.2020 він залишив автомобіль на подвір`ї зі справним акумулятором. Вранці наступного дня він не відразу мав потребу в автомобілі, а тому й не помітив крадіжку. Приблизно біля 11-ої години йому потрібно було їхати на роботу, але автомобіль не заводився, і лише тоді він виявив крадіжку акумулятора та ключів. Після його повідомлення про крадіжку в поліцію, приблизно о 14-ій годині було встановлено причетність ОСОБА_3 до крадіжки. Викрадені у нього речі були вилучені з автомобіля ОСОБА_3 та арештовані. Претензій до винного наразі він не має, але, якщо акумулятор буде у несправному стані, - буде вимагати відповідної компенсації.
З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також заяви обвинуваченого, висловленої ще в підготовчому засіданні, завідсутності заперечень та сумнівів, переконавшись у добровільності позиції обвинуваченого, враховуючи думку прокурора, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Дослідження доказів було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу та доводять процесуальні витрати.

Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, зокрема, що відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, вчинене ними діяння є тяжким злочином.

Суд враховує також особу винного, зокрема, що обвинувачений за місцем свого проживання характеризується як такий, що не порушує громадський порядок, не зловживає спиртними напоями (а.с. 30), що він не перебуває на обліку в нарколога чи психіатра (а.с. 28).
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття в скоєному злочині та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше (а.с. 27).
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України досудовим слідством та судом не встановлені.

Згідно абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого. Відповідно до такої інформації (а.с. 24-25) Мурованокуриловецький РС філії ДУ «Центр апробації» у Вінницькій області зробив висновок, що існує середній ризик вчинення обвинуваченим повторного злочину і середній ризик небезпеки особи для суспільства та окремих громадян, а виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі.
На підставі викладеного, дотримуючись загальних засад призначення покарання, зокрема, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням сукупності пом`якшуючих покарання обставин, а також враховуючи думку потерпілого, який просив не карати суворо винного за злочин, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, буде призначення йому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією інкримінованої частини статті три роки.

З врахуванням сукупності пом`якшуючих покарання обставин, за відсутності претензій зі сторони потерпілого, враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого, його позитивну характеристику та юний вік, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від покарання з призначенням іспитового строку на мінімальний строк, визначений законом.

Відповідно до обвинувального акту та наданих стороною обвинувачення доказів (а.с. 34, 44), судові витрати по справі за проведення судових товарознавчих експертиз складають: за експертизу № 170 від 24.06.2020 653,80 гривні, № 478 від 24.06.2020 817,25 гривні. У відповідності до ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати по залученню експерта для проведення відповідних експертиз, суд стягує з обвинуваченого на користь держави, тому суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно стягнути витрати по залученню експерта на загальну суму 1471 гривня 05 копійок.

Цивільний позов не заявлявся.

Ухвалою слідчого судді від 22 червня 2020 року у справі № 139/490/20 визнані у кримінальному провадженні № 0000094 речові докази: акумуляторна батарея марки «ARMADA» 12 В 540 А, ріжковий ключ 14х17 марки «CHROM-VANDIUM», ріжковий ключ 10х8 марки «CHROM-VANDIUM» та плоскогубці марки «TUV» 180 мм, накладено арешт (а.с. 31-32). Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд вважає, що в даному випадку арешт майна вичерпав своє процесуальне значення для цілей кримінального провадження, зокрема, для збереження речових доказів, а тому його може бути скасовано, а майно, на яке було накладено арешт, підлягає поверненню законному володільцю потерпілому ОСОБА_4 .

Оскільки, запобіжний захід відносно обвинуваченого в ході досудового слідства не обирався, суд не вбачає підстав і потреби в застосовуванні відносно нього запобіжного заходу на цьому етапі судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 369-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати в сумі 1471 (тисяча чотириста сімдесят одна) гривня 05 копійок.

Скасувати арешт майна, який було накладено ухвалою слідчого судді Мурованокуриловецького районного суду від 22 червня 2020 року в межах кримінального провадження № 0000094.
Речові докази: акумуляторну батарею марки «ARMADA» 12 В 540 А, ріжковий ключ 14х17 марки «CHROM-VANDIUM», ріжковий ключ 10х8 марки «CHROM-VANDIUM» та плоскогубці марки «TUV» 180 мм повернути ОСОБА_4 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілому і прокурору.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подано апеляцію до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: ______________