Справа № 738/990/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/683/20
Категорія - кримінальні Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Менської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 12 серпня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про перерахунок відбутої частини покарання, яке він відбуває відповідно до вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2016 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 12 серпня 2020 року задоволено клопотання ОСОБА_8 про перерахунок відбутого строку покарання, здійснено перерахунок відбутої частини покарання з 21 грудня 2019 року по 12 серпня 2020 року з розрахунку один день позбавлення волі відповідає двом дням обмеження волі.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що засуджений ОСОБА_8 , не зважаючи на наявність ухвали суду про заміну йому покарання з позбавлення волі на обмеження волі, фактично продовжує відбувати покарання у виді позбавлення волі, чим порушуються його права, а тому засудженому ОСОБА_8 необхідно здійснити перерахунок відбутої частини покарання з 21 грудня 2019 року по 12 серпня 2020 року з розрахунку один день позбавлення волі двом дням обмеження волі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2020 року в порядку ст. 379 КПК України було вирішено питання про виправлення описки в ухвалі цього суду від 12 серпня 2020 року.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 12.08.2020 року скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 відмовити, оскільки вона є незаконною та такою, що суперечить нормам кримінально-виконавчого законодавства і винесена з порушенням вимог ст. 413 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що застосування ст. 72 КК України можливе лише після прибуття та постановки на облік засудженого у виправному центрі, однак судом вказаних вимог не було дотримано та неправомірно здійснено перерахунок відбутої частини покарання з 21.12.2019 по 12.08.2020 р. з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі. Також в ухвалі суду помилково зазначено, що прокурор не заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 .. Вказує, що у резолютивній частині ухвали помилково зазначено про здійснення перерахунку не відбутої частини покарання у період з 21.12.2019 по 12.08.2020 тоді, коли зазначена частина покарання фактично вже відбута засудженим.

В запереченні на апеляційну скаргу засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 12 серпня 2020 року залишити без змін та у задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити.

Від засудженого ОСОБА_8 клопотання про розгляд справи за його участі не надходило, а тому в силу ч. 4 ст. 401 КПК України в зал судових засідань він не був доставлений.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та доводи, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що вказана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2016 року ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, що належить йому на праві власності.

Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2016 року набрав законної сили 01 вересня 2016 року.

Згідно ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 22.02.2016 року ОСОБА_8 зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 16.08.2007 р. по 02.07.2008 р. включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислюється з 05.10.2016 року.

Відповідно до ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 03 грудня 2019 року засудженому ОСОБА_8 замінено вид покарання з позбавлення волі на обмеження волі на невідбутий строк покарання 2 роки 10 місяців 2 дні.

Вказана ухвала суду набрала законної сили 21 грудня 2019 року.

Відповідно до наряду Адміністрації ДКВС України від 27.02.2020 року № 1/4-1585/Нм засудженого ОСОБА_8 направлено для відбування покарання із ДУ Менська виправна колонія № 91 до виправного центру.

Стаття 3 Конституції України регламентує, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

З урахуванням положень пп. б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Згідно ч. 6 ст. 72 КК України встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватися і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 про здійснення перерахунку відбутої частини покарання з 21 грудня 2019 року по 12 серпня 2020 року з розрахунку один день позбавлення волі двом дням обмеження волі, оскільки погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_8 , не зважаючи на наявність ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 03 грудня 2019 року про заміну йому покарання, фактично 9 місяців продовжує відбувати покарання у виді позбавлення волі у виправній колонії проти його волі, чим порушуються його права. Неможливість виконання рішення суду із-за епідемії COVID-19 апеляційним судом в даному випадку розцінюється як таке, що не має значення в справі, оскільки введення карантинних обмежень відбулось значно пізніше, ніж ухвалення судового рішення про заміну виду покарання Добросельському.

Посилання прокурора на те, що в ухвалі суду помилково зазначено, що прокурор в судовому засідання не заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 , а також на те, що у резолютивній частині ухвали помилково зазначено про здійснення перерахунку не відбутої частини покарання у період з 21.12.2019 р. по 12.08.2020 р., безпідставні, оскільки ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2020 року вказані недоліки було виправлено.

Мотивуючи прийняте рішення, місцевий суд обґрунтовано послався на вимоги ст.ст. 537, 539 КПК України, якими передбачено порядок вирішення судом питань під час виконання вироку.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Менського районного суду Чернігівської області від 12 серпня 2020 року постановлена з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407-409, 411-419,537, 539 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Менської місцевої прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 12 серпня 2020 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 про перерахунок відбутого строку покарання - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4